Abd-Al·lah ibn Jàfar ibn Abi-Tàlib
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 622 ![]() Regne d'Axum ![]() |
Mort | 700 ![]() Medina ![]() |
Sepultura | al-Baqí ![]() |
Religió | Islam ![]() |
Activitat | |
Ocupació | ulema ![]() |
Professors | Asmà bint Umays ![]() |
Família | |
Cònjuge | Zàynab bint Alí ![]() |
Fills | Muhàmmad ibn Abd-Al·lah, Alí ibn Abd-Al·lah, Mu'awiya bin Abd Allah bin Ja'far, Awn ibn Abd-Al·lah, al-Abbàs ibn Abd-Al·lah ![]() |
Pares | Jàfar ibn Abi-Tàlib ![]() ![]() |
Germans | Muhàmmad ibn Jàfar ibn Abi-Tàlib Awn ibn Jàfar Muhàmmad ibn Abi-Bakr Umm-Kulthum bint Abi-Bakr ![]() |
Abd-Al·lah ibn Jàfar ibn Abi-Tàlib (àrab: عبد الله بن جعفر بن أبي طالب, ʿAbd Allāh ibn Jaʿfar ibn Abī Ṭālib) fou nebot del califa Alí ibn Abi-Tàlib.
Va néixer a Abissínia, on el seu pare, Jàfar ibn Abi-Tàlib, predicava l'islam. Fou conegut per la seva generositat, que li va valer el sobrenom de Bahr al-Jud (‘Oceà de Generositat’).
El governador d'Egipte, Qays ibn Sad, es va fer sospitós al califa Alí ibn Abi-Tàlib i aquest, sota consell d'Abd-Al·lah, el va substituir per Muhàmmad ibn Abi-Bakr, l'any 36 de l'Hègira (656-657).[1]
El 680, en pujar al califat Yazid I, els xiïtes de Kufa van convidar al-Hussayn ibn Alí a anar a la ciutat per proclamar-se califa. Abd-Al·lah li va desaconsellar el viatge, sense èxit.
Va morir a Medina, probablement l'any 80 de l'Hègira (699-700), tot i que algunes fonts donen dates més tardanes com els anys 84 o 85 o fins i tot el 87.
Notes
- ↑ Fou una decisió molt desafortunada: d'una banda Qays era un element valuós per a Alí; de l'altra el nou governador va portar l'anarquia a Egipte.
Bibliografia
- Mehrvash, Farhang; Rabbani, Azar. "ʿAbd Allāh b. Jaʿfar." Encyclopaedia Islamica. Editors en cap: Wilferd Madelung and, Farhad Daftary. Brill Online, 2016. Referència. 29 de maig de 2016 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-islamica/abd-allah-b-jafar-SIM_0031>