Bunsenita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | NiO |
Epònim | Robert Bunsen ![]() |
Localitat tipus | Johanngeorgenstadt, Erzgebirge, Saxònia, Alemanya |
Classificació | |
Categoria | òxids |
Nickel-Strunz 10a ed. | 4.AB.25 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 4.AB.25 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | IV/A.04 ![]() |
Dana | 4.2.1.2 |
Heys | 7.22.1 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | isomètric |
Estructura cristal·lina | a = 4,1769Å; |
Grup puntual | m3m (4/m 3 2/m) - hexoctaedral |
Color | verd festuc fosc |
Macles | observades en cristalls naturals |
Duresa | 5,5 |
Lluïssor | vítria |
Color de la ratlla | negre marronosa |
Diafanitat | transparent |
Densitat | 6,898 g/cm³ (mesurada); 6,806 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | isotròpica |
Índex de refracció | n = 2,37 |
Birefringència | no en té |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Any d'aprovació | 1858 |
Símbol | Bse ![]() |
Referències | [1] |
La bunsenita és un mineral de la classe dels òxids, que pertany al grup de la períclasi. Rep el seu nom del professor de química Robert Wilhelm Eberhard Bunsen (1811-1899).
Característiques
La bunsenita és un òxid de fórmula química NiO. Cristal·litza en el sistema isomètric. Es troba en forma de petits cristalls octaedrics, que poden ser modificats pel cub o el dodecaedre.[2] La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la bunsenita pertany a «04.AB: Òxids amb proporció Metall:Oxigen = 2,1 i 1:1, amb Catió:Anió (M:O) = 2:1 (i 1,8:1)» juntament amb els següents minerals: crednerita, tenorita, delafossita, mcconnel·lita, bromellita, zincita, calç, manganosita, monteponita, períclasi, wüstita i pal·ladinita.
Formació i jaciments
Va ser descoberta l'any 1858 a Johanngeorgenstadt, Erzgebirge (Saxònia, Alemanya). Es troba en filons hidrotermals de níquel i urani, com és el cas de la seva localitat tipus, o en dipòsits de níquel en contacte entre quarsites i roques ultramàfiques serpentinitzades. Aparentment ha sigut formada a ~730 ◦C i a menys de 2 kbar durant el metamorfisme tèrmic, possiblement a causa d'un meteorit ric en níquel. Sol trobar-se associada a altres minerals com: bismut, annabergita, aerugita, xantiosita, liebenbergita, trevorita, violarita, mil·lerita, gaspeïta, nimita o bonaccordita.[2]