Calcocita
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Fórmula química | Cu₂S |
Epònim | coure ![]() |
Classificació | |
Categoria | sulfurs |
Nickel-Strunz 10a ed. | 2.BA.05 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 2.BA.05a ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | II/A.01 ![]() |
Dana | 2.4.7.1 |
Heys | 3.1.1 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Estructura cristal·lina | a = 15,246(4) Å; b = 11,884(2) Å; c = 13,494(3) Å; β = 116,35(1)° |
Grup puntual | 2/m - prismàtica |
Color | gris plom, s'enfosqueix ràpidament i passa a verd-blau. També gris, negre o gris acer |
Macles | comunes en {110} formant formes estrellades pseudohexagonals. També eb {032} i {112}. |
Exfoliació | pobre/indistingible en (110) |
Fractura | concoïdal |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 2,5 a 3 |
Lluïssor | metàl·lica sobre fractura fresca |
Color de la ratlla | gris plom negrós |
Diafanitat | opaca |
Densitat | 5,5 a 5,8 g/cm³ (mesurada); 5,8 g/cm³ (calculada) |
Propietats òptiques | anisotròpica |
Impureses comunes | Fe |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Símbol | Cc ![]() |
Referències | [1] |
La calcocita (del grec jalkos, 'coure'), també anomenada calcosina, és un mineral de la classe dels sulfurs que pertany i dona nom al grup de la calcocita-digenita.[2]
Característiques
La calcocita és un mineral fràgil de color gris plom negrós i d'una lluentor metàl·lica. És coneguda per ser un important mineral de coure, format per un màxim d'un 79,8% d'aquest metall.[3] El seu sistema cristal·lí és dimorf: ortoròmbic per sota de 103 °C i hexagonal a temperatures superiors. Forma una sèrie de solució sòlida amb la yarrowita.[4]
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la calcocita pertany a «02.BA: sulfurs metàl·lics amb proporció M:S > 1:1 (principalment 2:1) amb coure, plata i/o or», juntament amb els minerals següents: djurleïta, geerita, roxbyita, anilita, digenita, bornita, bellidoïta, berzelianita, athabascaïta, umangita, rickardita, weissita, acantita, mckinstryita, stromeyerita, jalpaïta, selenojalpaïta, eucairita, aguilarita, naumannita, cervel·leïta, hessita, chenguodaïta, henryita, stützita, argirodita, canfieldita, putzita, fischesserita, penzhinita, petrovskaïta, petzita, uytenbogaardtita, bezsmertnovita, bilibinskita i bogdanovita.
Formació i jaciments
Apareix com a mineral secundari a prop de les zones d'oxidació dels jaciments de minerals sulfurs del coure, formada a partir d'aquests, en el que es diuen zones d'enriquiment supergènic. Sol trobar-se associada a altres minerals com: pirita, calcopirita, bornita, covel·lita o molibdenita.[5]
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ «Chalcocite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
- ↑ «Chalcocite-Digenite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 març 2015].
- ↑ Universidad Nacional de Educación a Distancia Arxivat 2014-07-03 a Wayback Machine., (castellà) [consulta:19-10-2014]
- ↑ «Chalcocite-Yarrowite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 març 2015].
- ↑ «Chalcocite» (en anglès). Handbook of mineralogy. [Consulta: 7 març 2015].