Carme Oriol i Carazo
Biografia | |
---|---|
Naixement | 1955 ![]() Amposta (Montsià) ![]() |
Formació | Universitat de Barcelona ![]() |
Director de tesi | Jaume Vidal Alcover ![]() |
Activitat | |
Ocupació | folklorista, filòloga ![]() |
Ocupador | Universitat Rovira i Virgili ![]() |
Obra | |
Estudiant doctoral | Mònica Sales de la Cruz i Emili Samper Prunera ![]() |
Premis
|
Carme Oriol i Carazo (Amposta, 1955) és una folklorista i filòloga catalana.[1]
És doctora en filologia catalana i professora a la Universitat Rovira i Virgili.[2] És coneguda per les seves investigacions sobre Joan Amades i sobre la literatura de tradició oral en la societat contemporània. Juntament amb Josep Maria Pujol i Sanmartín, treballà en la classificació de més de 2000 rondalles catalanes des de mitjan segle xix. Ha dirigit durant anys les investigacions de folklore de la URV.[1]
Obres destacades
- El cançoner nadalenc català al Principat de Catalunya (1853-1951) (1995, VI premi Valeri Serra i Boldú)
- Estudi del folklore andorrà en el seu context (1997)
- Patrimoni oral a les comarques de Tarragona (2005)
- Introducció a l'etnopoètica: teoria i formes del folklore en la cultura catalana (2002)
Referències
- ↑ 1,0 1,1 «Carme Oriol i Carazo». Diccionari de la literatura catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ «Carme Oriol Carazo». La finestra lectora, 2021. [Consulta: 24 gener 2024].