Celluloide
![]() | |
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Carlo Lizzani ![]() |
Protagonistes | Giancarlo Giannini Massimo Ghini Anna Falchi Lina Sastri Massimo Dapporto Antonello Fassari Massimo Ciavarro Christopher Walken Milva Anna Galiena Mathilda May Luigi Montini Francesca Ventura Francesco Siciliano ![]() |
Producció | Pio Angeletti ![]() |
Guió | Carlo Lizzani, Ugo Pirro i Furio Scarpelli ![]() |
Música | Manuel De Sica ![]() |
Fotografia | Giorgio Di Battista (en) ![]() ![]() |
Muntatge | Alberto Gallitti ![]() |
Productora | Istituto Luce ![]() |
Distribuïdor | Istituto Luce ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Itàlia ![]() |
Estrena | 1996 ![]() |
Durada | 115 min ![]() |
Idioma original | italià ![]() |
Color | en color i en blanc i negre ![]() |
Pressupost | 6.500.000.000 L. ![]() |
Recaptació | 293.600.000 L. ![]() |
Descripció | |
Gènere | drama ![]() |
Tema | Roma, ciutat oberta ![]() |
Lloc de la narració | Roma ![]() |
Època d'ambientació | 1944 ![]() |
Premis i nominacions | |
Nominacions | |
Premis | |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Celluloide és una pel·lícula dramàtica històrica italiana de 1996 dirigida per Carlo Lizzani a partir d'un guió de Furio Scarpelli, Ugo Pirro i Lizzani, basada en la novel·la homònima de Pirro de 1983. És protagonitzada per Giancarlo Giannini, Massimo Ghini, Anna Falchi i Lina Sastri.[1]
Trama
La pel·lícula narra de manera ficcionada la gènesi de la pel·lícula Roma, ciutat oberta (1945), una obra mestra del cinema neorealista, a partir de les dificultats que va trobar el seu director Roberto Rossellini, el seu l'amic i guionista Sergio Amidei i tota la tripulació abans i durant el rodatge, després per la tèbia reacció de la crítica el vespre de l'"estrena", fins a l'èxit aconseguit per la intervenció providencial d'un soldat estatunidenc que porta una còpia de la pel·lícula a Nova York..[1]
Repartiment
- Giancarlo Giannini com a Sergio Amidei
- Massimo Ghini com a Roberto Rossellini
- Anna Falchi com a Maria Michi
- Lina Sastri com a Anna Magnani
- Massimo Daiuto com a Giuseppe Amato
- Antonello Fassari com a Aldo Fabrizi
- Milva com La Comtessa
- Christopher Walken com a oficial nord-americà Rod E. Geiger
- Massimo Ciavarro com a Massimo Serato
- Francesca Ventura com a Jone Tuzi, el supervisor del guió
- Francesco Siciliano com a Federico Fellini
Giuliano Montaldo té un cameo sense acreditar com Civalleri, un dels primers finançadors de la pel·lícula.[2]
Producció
La pel·lícula va ser un projecte de passió de Lizzani, que va intentar finançar-la des de 1983.[1] Sabrina Ferilli va ser escollida originalment per interpretar Magnani, però es va acabar negant.[3] Fotografia principal va començar el 8 de maig de 1995 a Roma.[1][2]
Cost i taquilla
La pel·lícula va costar 6.500 milions de lires,[1][2] però en va recaptar només 293,6 milions.[4]
Reconeixements
Premi | Data de cerimònia | Categoria | Recipient(s) | Resultat | Ref. |
---|---|---|---|---|---|
David di Donatello | 9 de juny de 1996 | Millor pel·lícula | Celluloide | Nominat | [5][6] |
Millor director | Carlo Lizzani | Nominat | |||
Millor actor protagonista | Giancarlo Giannini | Guanyador | |||
Millor actriu protagonista | Lina Sastri | Nominat | |||
Millor argument | Furio Scarpelli Ugo Pirro Carlo Lizzani | Guanyador | |||
Millor músic | Manuel De Sica | Guanyador | |||
Millor vestuari | Luciano Sagoni | Nominat | |||
Nastro d'argento | 1997 | Millor director | Carlo Lizzani | Nominat | |
Millor vestuari | Luciano Sagoni | Nominat | |||
Millor escenografia | Luciano Sagoni | Nominat | |||
Globo d'oro | 1997 | Millor argument | Furio Scarpelli Ugo Pirro Carlo Lizzani | Guanyador |
Referències
- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 Fusco, Maria Pia «'Celluloide': si gira» (en italià). La Repubblica, 09-05-1995 [Consulta: 11 gener 2021].
- ↑ 2,0 2,1 2,2 «CINEMA: OGGI PRIMO CIAK DI CELLULOIDE DI LIZZANI (3)» (en italià). Adnkronos, 08-05-1995. [Consulta: 11 gener 2021].
- ↑ Fusco, Maria Pia «Alleluja Sabrina» (en italià). La Repubblica, 01-05-1995 [Consulta: 11 gener 2021].
- ↑ Enrico Lancia. Dizionario del cinema italiano: I film. Vol. 6/1: Dal 1990 al 2000. A-L.. Gremese. ISBN 88-8440-085-6.
- ↑ «David, Tornatore è il favorito» (en italià). La Repubblica, 08-05-1996.
- ↑ D'Agostini, Paolo «Tra botte e cerchio, ha vinto la commedia» (en italià). La Repubblica, 09-06-1996.
Enllaços externs
Tràiler de la pel·lícula a YouTube