Chaná
Tipus | llengua viva i llengua natural ![]() |
---|---|
Ús | |
Parlants | extinta |
Parlants nadius | 1 ![]() ![]() |
Estat | Argentina i Uruguai ![]() |
Classificació lingüística | |
llengua humana llengua indígena llengües ameríndies llengües charruanes ![]() | |
Característiques | |
Nivell de vulnerabilitat | 5 en perill crític ![]() |
Codis | |
ISO 639-3 | cap valor ![]() |
SIL | qs1 |
Glottolog | chan1296 ![]() |
Linguasphere | 85-DCA-d ![]() |
Linguist List | qsi ![]() |
UNESCO | 2060 ![]() |
IETF | cap valor ![]() |
El chaná és una llengua charruana extinta que es parlava a l'actual territori de l'Uruguai, concretament a la regió entre els rius Uruguai i Paranà-Guazú.[1]
No hi ha molts documents que parlin de la gramàtica del chaná, tan sols un llibre escrit per Dámaso Antonio Larrañaga i algunes llistes de paraules. És una llengua germana del balomar, parlada a Entre Ríos (Argentina), i també extinta.[2]
Comparació lèxica
GLOSSA | Charrúa | Chaná | Güenoa |
---|---|---|---|
'ull' | i-xou | ||
'orella' | i-mau | ||
'mà' | guar | mbó | |
'aigua' | hué | ||
'sol' | dioi | ||
'gos' | samayoí | lochan | |
'arbre' | huok | ||
'u' | yú | ugil | yut |
'dos' | sam | usan | |
'tres' | detí | detit[1] |
Referències
- ↑ 1,0 1,1 Loukotka, Čestmír «Classification of South American Indian Languages». UCLA Latin American Center [Los Angeles], 1968.
- ↑ Larrañaga, Dámaso Antonio «Compendio del idioma de la nación chaná». Instituto Histórico y Geográfico del Uruguay, Imprenta Nacional [Montevideo], III, 1923, pàg. 163-174.