Chuan Leekpai
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 28 juliol 1938 ![]() Trang (Tailàndia) (en) ![]() ![]() |
Speaker of the House of Representatives of Thailand (en) ![]() | |
28 maig 2019 – 20 març 2023 – Wan Muhammad Noor Matha → | |
![]() | |
28 maig 2019 – 20 març 2023 ← Pornpetch Wichitcholchai (en) ![]() | |
Ministre de Defensa de Tailàndia | |
14 novembre 1997 – 5 febrer 2001 | |
![]() | |
9 novembre 1997 – 9 febrer 2001 ← Chawalit Yongchaiyut (en) ![]() | |
![]() | |
20 setembre 1992 – 13 juliol 1995 ← Anand Panyarachun – Banhan Sinlapa-acha → | |
Minister of Justice of Thailand (en) ![]() | |
3 març 1980 – 5 març 1981 | |
Minister of Justice of Thailand (en) ![]() | |
25 setembre 1976 – 6 octubre 1976 ![]() | |
Dades personals | |
Religió | Budisme ![]() |
Formació | Universitat Thammasat ![]() |
Activitat | |
Ocupació | polític, advocat ![]() |
Partit | Partit Demòcrata de Tailàndia ![]() |
Participà en | |
P20 Jakarta 2022 (en) ![]() ![]() | |
Fills | Surabot Leekpai ![]() |
Signatura ![]() ![]() |
Chuan Leekpai (Trang, 28 de juliol de 1938) és un polític tailandès que va ser l'antic president de l'Assemblea Nacional de Tailàndia, així com el president de la Cambra de Representants de Tailàndia del 2019 al 2023.[1] Anteriorment, va exercir com a primer ministre tailandès en dos mandats a partir del 20 de setembre. 1992 al 19 de maig de 1995 i de nou del 9 de novembre de 1997 al 9 de febrer de 2001.
Biografia
Com a líder del Partit Demòcrata, després que el cop d'estat del general Suchinda Kraprayoon va provocar una onada de protestes en demanda de democràcia en maig de 1992 i aquesta fou reprimida mortalment pel règim en el conegut com el Maig Negre causant la dimissió de Kraprayoon.[2] El viceprimer ministre, Meechai Ruchuphan, va esdevenir primer ministre interí fins que el va succeir Anand Panyarachun del Partit Demòcrata el 10 de juny i va abolir la llei marcial i reprendre la democràcia, amb unes eleccions el mes de setembre de les que va sortir escollit Chuan Leekpai, convertint-se així en el primer primer ministre de Tailàndia a arribar al poder sense suport ni aristocràtic ni militar.
Primer terme com a primer ministre
La seva primera administració va consistir en una coalició de cinc partits dels partits Demòcrata, Nova Aspiració, Palang Dhamma, Acció Social i Unitat Social, i va posar èmfasi en l'estabilitat econòmica nacional, la descentralització dels poders administratius a les províncies rurals, el foment de la distribució d'ingressos, oportunitats i desenvolupament econòmic a les regions, però el seu govern va caure per la corrupció en 1995,[3] convocant-se unes unes noves eleccions que va guanyar Banharn Silpa-archa del Partit de la Nació Tai.
Segon terme com a primer ministre
Leekpai va assumir el poder a finals de 1997 després de la caiguda de l'administració de Chavalit Yongchaiyudh, considerada responsable de la crisi econòmica que va assetjar Tailàndia el 1997.[4] A les eleccions generals tailandeses de 2001 el partit de Leekpai va guanyar només 128 escons, castigat pel seu fracàs en treure l'economia de l'estancament.[5]
Referències
- ↑ ‘ชวน’ แถลงปิดฉาก ‘ปธ.สภา’ ภูมิใจทำหน้าที่ 4 ปี ฝ่าวิกฤตสารพัด
- ↑ Sattaburuth, Aekarach. «Nitirat chief warns of new 'Black May'» (en anglès). Bangkok Post, 20-03-2018. [Consulta: 24 agost 2024].
- ↑ Wallace, Charles P. «[Thai Government Toppled by Corruption Scandal: Asia: Coalition partner withdraws support, citing reasons of ‘political righteousness.’ Elections are called for July. https://www.latimes.com/archives/la-xpm-1995-05-20-mn-4008-story.html]» (en anglès). Los Angeles Times, 20-05-1995. [Consulta: 26 agost 2024].
- ↑ «The lowdown on the 1997 financial crisis» (en anglès). Bankgok Post, 12-02-2024. [Consulta: 29 agost 2024].
- ↑ «Thai Election Winner Promises Coalition» (en anglès). Los Angeles Times, 09-01-2001. [Consulta: 2 setembre 2024].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)