Discrasita
![]() | |
---|---|
![]() Grup de cristalls de discrasita en macla sobre matriu (Mina d'urani n21, Bohèmia, República Txeca) | |
Fórmula química | Ag₃Sb |
Epònim | dys- (en) ![]() ![]() |
Localitat tipus | mina Wenzel, vall de Frohnbach, Oberwolfach, Wolfach, Selva Negra, Baden-Württemberg, Alemanya |
Classificació | |
Categoria | sulfurs > aliatges |
Nickel-Strunz 10a ed. | 02.AA.35 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 2.AA.35 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | II/A’.02 ![]() |
Dana | 2.2.1.1 |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | ortoròmbic |
Hàbit cristal·lí | cristalls piramidals, també cilíndrics, prismàtic a laminar, estriat; granular, foliat o massiu |
Estructura cristal·lina | a = 3.008 Å, b = 4.828 Å, c = 5.214 Å; Z = 1 |
Grup puntual | ortoròmbic piramidal mm2 |
Color | blanc argent amb reflexos grisos o marró daurats |
Macles | produeix formes pseudohexagonals en {110} |
Exfoliació | imperfecta {110}, distinta {001} {001} |
Fractura | desigual |
Tenacitat | sèctil |
Duresa | 3,5 a 4 |
Lluïssor | intensa, metàl·lica |
Color de la ratlla | blanc argent |
Diafanitat | opaca |
Gravetat específica | 9,4 a 10 |
Densitat | 9,712 g/cm³ (mesurada); 9,720 g/cm³ (calculada) |
Birefringència | molt feble |
Pleocroisme | molt feble |
Anisotropia | feble |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Any d'aprovació | 1797 |
Símbol | Dys ![]() |
Referències | [1] |
La discrasita és un mineral d'argent de la classe dels sulfurs. Va ser descrita per primera vegada el 1797 a la mina de Wenzel, Selva Negra, Alemanya. El nom prové de la paraula grega δυσκράσις, que significa "mal aliatge".
Característiques
La discrasita, amb fórmula Ag₃Sb, és una de les menes d'argent menys freqüents. Es tracta d'un mineral de diafanitat opaca, i de color blanc, plata, amb lluentor metàl·lica. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic, formant cristalls piramidals de fins a 5 cm. També pot formar cristalls cilíndrics i cristalls prismàtics. Pot aparèixer amb una pàtina de color gris a marró. Sota llum reflectida mostra una feble anisotropia. El color de la discrasita sota llum polaritzada plana és gris fosc-negre.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la discrasita pertany a «02.AA: Aliatges de metal·loides amb Cu, Ag, Au» juntament amb els següents minerals: domeykita-β, algodonita, domeykita, koutekita, novakita, cuprostibina, kutinaïta, al·largent, maldonita i stistaïta.
Formació i jaciments
Es presenta com un mineral hidrotermal en filons que contenen plata en associació amb plata nativa, pirargirita, acantita, stromeyerita, tetraedrita, allemontita, galena, calcita i barita. Es troba juntament amb minerals d'arsènic i antimoni. Als territoris de parla catalana ha estat descrita en filons de quars a Caldes de Malavella (Selva) i a la mina Atrevida (Vimbodí i Poblet).[2]
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)