Fibril·lació auricular
![]() Esquema de fibril·lació auricular (a dalt) i ritme sinusal (a baix). La fletxa porpra indica una ona P, que es perd en la fibril·lació auricular | |
Tipus | trastorn de la conducció cardíaca, fibril·lació cardíaca i malaltia ![]() |
---|---|
Especialitat | cardiologia ![]() |
Clínica-tractament | |
Símptomes | palpitació ![]() |
Medicació (RS)-metoprolol, Warfarina, disopiramida, dofetilida, diltiazem, procainamide (en) ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | |
Patogènesi | |
Associació genètica | SCN4B (en) ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Classificació | |
CIM-11 | BC81.3 ![]() |
CIM-10 | I48 ![]() |
CIM-9 | 427.31 ![]() |
CIAP | K78 ![]() |
Recursos externs | |
DiseasesDB | 1065 ![]() |
MedlinePlus | 000184 ![]() |
eMedicine | 151066 ![]() |
Patient UK | atrial-fibrillation-pro ![]() |
MeSH | D001281 ![]() |
UMLS CUI | C0004238, C0004238 i C0235480 ![]() |
DOID | DOID:0060224 ![]() |
La fibril·lació auricular és una arrítmia cardíaca molt freqüent que cursa amb taquicàrdia.
Diagnòstic per electrocardiograma
La fibril·lació auricular es caracteritza per presentar:
- Absència d'ones P.
- Línia de base vibrada (ones f).
- Complex QRS normal, però apareix en intervals de temps irregulars.
- Taquicàrdia de 150-160 batecs per minut.
Complicacions
- Insuficiència cardíaca, deguda al mal funcionament del cor.
- Tromboembolisme pulmonar, ja que al no contreure's les aurícules és més fàcil que es formin trombes al seu interior.
Factors desencadenants
- Augment de la mida de l'aurícula
- Valvulopaties, sobretot de la vàlvula mitral.
- Cor pulmonale, perquè la hipertensió pulmonar provoca un augment de les aurícules.
- Hipertensió arterial.
- Hipertiroïdisme: produeix taquicàrdia.
- Alcoholisme: pot produir una miocardiopatia dilatada.
- Hipertonia vagal
Tractament
Fibril·lació auricular aguda
- Cal frenar la freqüència cardíaca.
- Blocadors beta: són la millor opció.
- Digoxina: retarda el període refractari.
- Blocadors dels canals de calci no dihidropiridínics (verapamil o diltiazem).
- Antiarítmics, per intentar revertir la fibril·lació.
- Flecaïnida: quan no hi hagi cardiopatia de base.
- Amiodarona: quan tingui una cardiopatia.
- Cardioversió elèctrica, quan el tractament farmacològic no té èxit o es vol recuperar el ritme sinusal immediatament.
- Cal anticoagular el malalt abans de cardiovertir-lo.
Fibril·lació auricular crònica
- Anticoagulació, habitualment, i sobretot quan hi ha criteris de risc (cardiopatia estructural, edat avançada i antecedents d'embòlia); rarament sols tractament antitrombòtic (àcid acetil salicílic).
- Frenar la freqüència cardíaca amb blocadors beta o digoxina.
- Ablació de la fibril·lació auricular: quirúrgicament s'intenta aïllar la zona que permet entrades elèctriques anòmales.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Fibril·lació auricular