Galeàs I Visconti
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 21 gener 1277 (Gregorià) ![]() |
Mort | 6 agost 1328 ![]() Pescia (Itàlia) ![]() |
Sepultura | Catedral de Lucca ![]() |
Podestà of Treviso (en) ![]() | |
1310 – 1311 ![]() | |
Activitat | |
Lloc de treball | Milà ![]() |
Ocupació | capitano del popolo (en) ![]() ![]() |
Família | |
Família | Visconti ![]() |
Cònjuge | Beatriu d'Este (1268-1334) (1300 (Gregorià)–) ![]() |
Fills | Assó Visconti, Riccarda Visconti ![]() |
Pares | Mateu I Visconti ![]() ![]() |
Germans | Marco I Visconti Esteve Visconti Joan Visconti Lluc Visconti ![]() |
![]() ![]() | |
Galeàs I Visconti, en italià Galeazzo I Visconti, (? 1277 - Pèscia 1328) fou un noble italià que va ser senyor de Milà entre 1322 i 1327.[1]
Orígens familiars
Va néixer el 21 de gener de 1277 en lloc desconegut, fill del senyor Mateu I Visconti i Bonacosa Borri. Era net per línia paterna de Teobald Visconti i Anastasia Pirovano, i germà de Joan Visconti, Lluc Visconti i Esteve Visconti.
Núpcies i descendents
Es va casar el 24 de juny de 1300 amb Beatriu d'Este, filla d'Opizzo II d'Este. D'aquesta unió nasqueren:
- Assó Visconti (1302-1339), senyor de Milà
- Ricarda Visconti (?-1361), casada el 1329 amb Tomàs II de Saluzzo
Tingué una filla il·legítima, Caterina, que es va casar amb Alaone Spinola.
Senyor de Milà
El 1298 fou nomenat potestat de Novara, càrrec que va exercir fins al 1299. El 1301 la família Visconti va ser obligada a abandonar la ciutat de Milà, i es van exiliar a la cort dels Este i Bonacolsi durant set anys. El 1322 Galeàs fou nomenat capità del poble, títol atorgat en aquella ocasió al senyor de Milà, però fou forçat a abandonar la ciutat per una revolta incitada pel seu cosí Lodrisio Visconti, tot i que va poder retornar-hi al cap de poc.
Amb el suport de l'emperador Lluís IV de Baviera va derrotar a Vaprio d'Adda l'exèrcit enviat contra ell pel papa Joan XXII, però el 5 de juliol de 1327 fou deposat del seu càrrec després de ser acusat de traïció per part del seu germà Marc Visconti i la ciutat fou ocupada per les tropes imperials. Va ser empresonat a Monza a la presó de la qual fou alliberat el març de 1328. Es va refugiar cap a la cort del gibel·lí Castruccio Castracani de la ciutat de Pescia, on va morir el 6 d'agost del mateix any.
Referències
- ↑ «Galeazzo (I) Visconti». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Bibliografia
- Antonioli, Andrea. I grandi personaggi che hanno cambiato l'Italia del Medioevo (en italià). Barcelona: Newton Compton, 2019, p. 576. ISBN 978-88-227-3770-0.
- Corio, Bernardino. Angelo Butti & Luigi Ferrario. L'historia di Milano (en italià), 1856.
En altres projectes de Wikimedia: | |
![]() | Commons (Galeria) ![]() |
![]() | Commons (Categoria) ![]() |
Precedit per: Mateu I Visconti | Senyor de Milà 1322 – 1327 | Succeït per: Assó Visconti |