Hormogoni
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/4/4c/Stigonema.jpg)
Un hormogoni [1] és un filament que actua de propàgul i de cos reproductor propi d'alguns cianobacteris. Generalment es poden trobar en els gèneres Nostocals (Tolypothrix i Calothrix) i els Estigonematals[2]
Formació
Alguns cianobacteris desenvolupen aquest filament com a mitjà de supervivència quan es troben exposats a condicions de vida hostils o en un medi nou. L'hostilitat del medi depèn de la quantitat de llum i de la presència de nutrients. Apareixen en el moment de la reproducció. Els cianobacteris poden desenvolupar també acinets i heterocists.[3]
La presència de nitrogen és imprescindible per al desenvolupament dels hormigonis. Els cianobacteris entren en simbiosi amb plantes ajudant-les a retenir nitrogen, això passa especialment en l'ordre dels Nostocals i els seus hostes. En resposta al factor inductor d'hormogonis (HIF) secretat per les plantes que els acullen, els cianobacteris creen els hormogonis i en unes 96 hores tornen a l'estat vegetatiu anterior. Generalment durant l'estat transitori actiu, els cianobacteris aconsegueixen introduir-se en la planta i a partir de llavors comencen a desenvolupar cèl·lules especialitzades en la retenció de nitrogen, les anomenades heterocists, que permeten una total simbiosi amb la planta.[4]
L'aparició d'hormogonis sembla que estigui relacionat amb un procés d'oxidació de la plastoquinona, mentre que l'aparició d'heretrocists està relacionat amb un procés de reducció.[4]En cas de passar d'un medi ric en nitrogen a un altre amb amoni, la probabilitat de simbiosi disminueix en un 50%.
Característiques
La mida dels hormogonis varia segons espècies, poden tenir centenars de micrometres de llargada i poden moure's a una velocitat d'11 μm/s. Es mouen gràcies a una motilitat de lliscament, la qual requereix una superfície capaç de mantenir la humitat o en un substrat viscós com ara l'agar.
Es poden distingir dels tricomes vegetatius per la forma cel·lular i, en alguns casos, per la presència en els cianobacteris de vesícules contenidores de gas.[4]
Referències
- ↑ Consulteu l'etimologia d'hormogoni al viccionari
- ↑ Llimona, X. et al., "Plantes inferiors. Història Natural dels Països Catalans", 4. Enciclopèdia Catalana, S. A., Barcelona, 1985, p. 558. ISBN 84-85194-64-0
- ↑ Wolk, C.P.; Ernst, A. and Elhai, J. (1994). "Heterocyst metabolism and development. The Molecular Biology of Cyanobacteria", 1994, p. 769–823
- ↑ 4,0 4,1 4,2 Nicole Tandeau de Marsac "Differentiation of Hormogonia and Relationships with Other Biological Processes", en:"The Molecular Biology of Cyanobacteria Advances in Photosynthesis and Respiration", volum 1, 2004, p.825-842, [1] Arxivat 2015-04-08 a Wayback Machine.
Viccionari