Incident del pont Marco Polo
| ||||
| ||||
Tipus | conflicte batalla ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Epònim | pont de Marco Polo i 7 de juliol ![]() | |||
Part de | Segona Guerra Sino-japonesa ![]() | |||
Interval de temps | 7 - 9 juliol 1937 ![]() | |||
Data | 9 juliol 1937 ![]() | |||
Localització | pont de Marco Polo (RP Xina) ![]() ![]() | |||
Estat | República de la Xina ![]() | |||
Efectes | Segona Guerra Sino-japonesa ![]() | |||
L'incident del pont Marco Polo, ocorregut el 7 de juliol de 1937, va marcar l'inici de la Segona Guerra Sinojaponesa entre l'Imperi del Japó i la República de la Xina. Els soldats d'ambdues potències es van enfrontar a 15 quilòmetres al sud-oest del centre de Pequín en el pont de Marco Polo (卢沟桥/盧溝橋, Lugou Qiao en xinès), sobre el riu Yongding.
Desenvolupament dels fets
El detonant del conflicte va ser la pèrdua d'un dels seus soldats per part de l'exèrcit de Guandong, que va demanar entrar a la guarnició xinesa de Wanping. El coronel Ji va rebutjar la petició dels japonesos emparat pel seu superior, el general Song. La tarda del 7 de juliol, Matsui li va donar un ultimàtum a Ji: les tropes del Kuomintang havien de permetre als japonesos penetrar en la següent hora o els xinesos serien bombardejats. L'artilleria japonesa ja estava apuntant als xinesos quan es va enviar l'ultimàtum. L'artilleria va disparar sobre les forces xineses la mitjanit del 8 de juliol i els tancs japonesos van avançar sobre el pont.[1] Els xinesos van aconseguir recuperar totalment el pont l'endemà.[1] El bàndol japonès es va oferir a negociar.[1]
Dos dies després d'haver notat l'absència del soldat, aquest va aparèixer, i els japonesos ho van fer saber als xinesos, que van assumir que el conflicte s'havia acabat. Els japonesos van prometre no capturar Pequín ni Tianjin si s'acceptaven els següents punts:[2]
- El Koumintang havia d'eliminar tots els moviments i organitzacions antijaponeses.
- El Kuomintang havia d'assumir tota la responsabilitat de l'incident.
- Song Zheyuan, comandant del 29é exèrcit que defensava la regió, havia de disculpar-se personalment.
El general negociador de la 38a divisió Zhang Zizong va acceptar els primers punts, però va dir que no podia prendre una decisió sobre el tercer per Song i va tornar a la seva caserna. Tan bon punt com Zhang va marxar, els japonesos van llançar un atac a gran escala sobre Pequín, que les defenses xineses no van poder aturar i el 28 i 29 de juliol Pequín i Tianjin es van rendir[3] i els japonesos van continuar la seva marxa cap al nord i el sud de la Xina.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- ↑ 1,0 1,1 1,2 Smith, Peter C. Fist from the Sky: Japan's Dive-Bomber Ace of World War II (en anglès). Stackpole Books, 2006, p. 106. ISBN 0811733300.
- ↑ Smith, Peter C. Fist from the Sky: Japan's Dive-Bomber Ace of World War II (en anglès). Stackpole Books, 2006, p. 107. ISBN 0811733300.
- ↑ Dryburgh, Marjorie. North China and Japanese Expansion, 1933-1937: Regional Power and the National Interest (en anglès). Routledge, 2000, p. 147. ISBN 0700712747.