Ishaq ibn Múslim
Biografia | |
---|---|
Activitat | |
Ocupació | militar, cap militar ![]() |
Carrera militar | |
Lleialtat | Califat Omeia ![]() |
Rang militar | general ![]() |
Conflicte | Guerres arabo-khàzars ![]() |
Ishaq ibn Múslim al-Uqaylí fou ostikan (governador) d'Armènia del 744 fins vers el 750. Va servir al costat de Marwan ibn Muhàmmad a Armènia i Azerbaidjan i el 738 va combatre eficaçment al Caucas contra els khàzars, derrotant el príncep Tuman Shah i capturant les seves fortaleses. Algunes fonts, com al-Baladhuri (seguit per Ghazarian), l'anomenen Abd-al-Màlik (Abd-al-Màlik Ishaq?).
El 744, en sortir del país el governador Marwan ibn Muhàmmad, Ishaq el va substituir, tot exercint a Armènia, Azerbaidjan i Derbent.
Va esclatar aviat la lluita entre els Bagratuní i els Mamikonian, a la qual Ishaq no va poder posar final. Aixot II Bagratuní va sortir del país vers el 745 i Grigor II Mamikonian fou nomenat patrici i generalíssim, però uns mesos després el califa va ordenar destituir-lo i restituir a Aixot II.
El 745/746 va acompanyar al Marwan en la seva campanya a la Jazira durant la Tercera Fitna, retornant aleshores a Armenia-Azerbaidjan, que hauria conservat fins al 750, a la caiguda dels omeies. Vers el 747 fou derrotat pels rebels kharigites de l'Azerbaidjan, segons at-Tabarí.
El 750 els omeies foren enderrocats pels abbàssides i el germà del nou califa, de nom Abu-Jàfar al-Mansur, fou nomenat governador. Ishaq va reunir les restes de l'exèrcit omeia i es va reunir als partidaris de Marwan a Armènia i Jazira, bases del poder de Marwan; es va establir amb seixanta mil homes a la fortalesa de Sumaysat, esperant les forces abbàssides. Finalment es va negociar un acord entre les parts (Ishaq d'un costat i el futur califa al-Mansur, de l'altre). Molts dels caps pro-omeies foren acceptats dins l'exèrcit abbàssida; el propi Ishaq va esdevenir un influent general d'al-Mansur i esdevingué un dels seus consellers. El seu germà Bakkar ibn Múslim, que el 754 va participar en la revolta d'Abd-Al·lah ibn Alí, fou perdonat a petició d'Ishaq i rehabilitat, i va servir com a general en el govern d'Armènia sota al-Mansur.
Referències
- Grousset, Histoire d'Armenie
- Al-Baladhuri, Ahmad ibn Jabir. The Origins of the Islamic State, Part I. Nova York: Universitat de Colúmbia, 1916.
- Al-Tabari, Abu Ja'far Muhammad ibn Jarir. The History of al-Ṭabarī, Volume XXXIV: Incipient Decline.. Albany, NY: State University of New York Press, 1989. ISBN 0-88706-874-X.
- Ter-Ghevondyan, Aram. The Arab emirates in Bagratid Armenia. Lisboa: Fundació Calouste Gulbenkian, 1976.
- Al-Ya'qubi, Ahmad ibn Abu Ya'qub. Historiae, Vol. 2. Leiden: E. J. Brill, 1883.