Jean Baptiste Bessières
![]() ![]() | |
Nom original | (fr) Jean-Baptiste Bessières ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 6 agost 1768 ![]() Praissac (França) ![]() |
Mort | 1r maig 1813 ![]() Rippach (Alemanya) (en) ![]() ![]() |
Causa de mort | mort en combat ![]() |
Sepultura | Els Invàlids Praissac Caveau des Gouverneurs ![]() |
Activitat | |
Ocupació | militar ![]() |
Activitat | 1791–1813 |
Carrera militar | |
Lleialtat | ![]() ![]() ![]() |
Branca militar | Grande Armée i cavalleria ![]() |
Rang militar | Mariscal de l'Imperi |
Conflicte | 1796: Combat de Roveredo 1797: Batalla de Rivoli 1800: Batalla de Marengo 1805: Batalla d'Austerlitz 1806: Batalla de Jena 1807: Batalla d'Eylau 1808: Batalla de Medina del Rio Seco 1809: Bataille de Landshut 1809: Batalla d'Essling 1809: Batalla de Wagram |
Participà en | |
5 maig 1789 | Revolució Francesa ![]() |
Obra | |
Localització dels arxius |
|
Altres | |
Títol | Duc ![]() |
Cònjuge | Marie Jeanne de Lapeyrière ![]() |
Fills | Napoléon Bessières ![]() |
Germans | Bertrand Bessières ![]() |
Premis Gran Oficial de la Legió d'Honor | |
![]() ![]() |
Jean-Baptiste Bessières (Prayssac, Òlt, 6 d'agost de 1768 - Weißenfels, Saxònia, 1 de maig de 1813) Militar francès, mariscal de l'Imperi i duc d'Ístria.
Biografia
Fill d'un cirurgià-barber que guaria les malalties a la seva comunitat. El 1791, encetà la seva carrera militar a la Guàrdia Constitucional de Lluís XVI i va provar de defensar-lo en l'atac a les Teuleries. Din de l'exèrcit republicà va prendre part a la campanya d'Itàlia. Lluità a la batalla de Rivoli i mercès als seus mèrits rebé el grau de major.
Carrera militar
Feu la campanya d'Egipte amb Napoleó I, participà en el setge de Sant Joan d'Acre i la batalla d'Abukir. Tornà a Itàlia per fer la segona campanya dels exèrcits francesos. Després de la batalla de Marengo fou nomenat general de brigada i el 1802 general de divisió. Finalment, rebé el càrrec de mariscal de l'Imperi l'any 1804, comandant de la Cavalleria de la Guàrdia l'any següent i Gran Oficial de la Legió d'Honor el 1805. Combaté a les batalles d'Austerlitz, Jena, Eylau, Aspern-Essling (on tingué un paper destacat) i Wagram.
Fou destinat a Espanya, on va vèncer Ramón Patiño, el comte de Belveder a la Batalla de Gamonal[1] i als generals Cuesta i Blake a les batalles de Cabezón i Medina de Rioseco.[2] Va prendre les viles de Logronyo, Torquemada i Segòvia i derrotà el general Palafox a Épila durant el primer setge de Saragossa. Fou, però, un dels responsables de la pèrdua de Portugal per no haver donat suport a Masséna davant el duc de Wellington.
Va prendre part en la campanya de Rússia, on tingué un paper important. Va cobrir la retirada de Moscou.
Mort
Morí la vigília de la batalla de Lützen en 1813, mentre feia un reconeixement com a comandant en cap de la cavalleria imperial.
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)