Justin Trudeau
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (en) Justin Pierre James Trudeau ![]() 25 desembre 1971 ![]() Ottawa (Canadà) ![]() |
Membre de la Cambra dels Comuns del Canadà | |
20 setembre 2021 – Legislatura: quaranta-quatrena legislatura del Parlament del Canadà Circumscripció electoral: Papineau Electe a: Eleccions federals de Canadà de 2021 | |
Membre de la Cambra dels Comuns del Canadà | |
21 octubre 2019 – Legislatura: quaranta-tresena legislatura del Parlament del Canadà Circumscripció electoral: Papineau | |
Ministre d'afers intergovernamentals | |
4 novembre 2015 – 18 juliol 2018 ← Denis Lebel – Dominic LeBlanc → | |
![]() | |
4 novembre 2015 – ← Stephen Harper | |
Líder del Partit Liberal del Canadà | |
15 abril 2013 – ← Bob Rae Electe a: eleccions al liderat del Partit Liberal del Canadà del 2013 | |
Membre de la Cambra dels Comuns del Canadà | |
2 maig 2011 – Legislatura: quaranta-unena legislatura del Parlament del Canadà Circumscripció electoral: Papineau | |
Membre de la Cambra dels Comuns del Canadà | |
14 octubre 2008 – ← Vivian Barbot Legislatura: quarantena legislatura del Parlament del Canadà Circumscripció electoral: Papineau | |
Membre de la Cambra dels Comuns del Canadà | |
Legislatura: quaranta-dosena legislatura del Parlament del Canadà Circumscripció electoral: Papineau ![]() | |
Dades personals | |
Residència | Rideau Cottage (en) ![]() ![]() |
Religió | Catolicisme ![]() |
Formació | Universitat de la Colúmbia Britànica - Bachelor of Education (–1998) Universitat McGill - ciència de la literatura (–1994) Collège Jean-de-Brébeuf ![]() |
Alçada | 1,88 m ![]() |
Color dels ulls | Blau ![]() |
Color de cabells | Cabells marrons ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Política, dret i geografia mediambiental ![]() |
Lloc de treball | Ottawa ![]() |
Ocupació | polític, advocat, ministre, jurista ![]() |
Partit | Partit Liberal del Canadà ![]() |
Salari | 267.041 $ ![]() |
Participà en | |
23 gener 2018 | Trobada Anual del Fòrum Econòmic Mundial de 2018 |
20 gener 2016 | Trobada Anual del Fòrum Econòmic Mundial de 2016 ![]() |
Família | |
Família | Família Trudeau ![]() |
Cònjuge | Sophie Grégoire (2005–2023), Séparation de fait ![]() |
Pares | Pierre Elliott Trudeau ![]() ![]() |
Germans | Michel Trudeau Alexandre Trudeau Sarah Coyne ![]() |
Cronologia | |
2020 | escàndol WE Charity |
2019 | afer SNC-Lavalin ![]() |
Premis
| |
Signatura ![]() ![]() | |
Lloc web | liberal.ca ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Justin Trudeau (Ottawa, 25 de desembre de 1971) és un polític canadenc que des del 2015 és el Primer Ministre de Canadà. L'any 2013 es va convertir en líder del Partit Liberal i des del 2008 que és membre del parlament pel districte de Papineau (Montreal). És fill del Primer Ministre Pierre Trudeau, un dels líders més ben valorats de la història moderna del Canadà.[cal citació]
Biografia personal
Nascut a Ottawa, el 25 de desembre de 1971, és fill de Pierre Trudeau, antic Primer Ministre del Canadà i de Margaret Sinclair, escriptora, actriu i fotògrafa.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/ETalk2008-Justin_Trudeau_Sophie_Gregoire.jpg/220px-ETalk2008-Justin_Trudeau_Sophie_Gregoire.jpg)
Va estudiar al Col·legi Jean-de-Brébeuf, on també havia estudiat el seu pare. Posteriorment, es va llicenciar en arts a la Universitat McGill. Anys després va obtenir una llicenciatura en educació a laUniversitat de la Colúmbia Britànica.
L'any 1994 va realitzar un viatge per diferents països, com ara França, Espanya, Marroc, Sàhara, Benín, Rússia, la Xina, Tailàndia i Vietnam.[cal citació]
Després de tornar al Canadà, va exercir com a professor de francès i matemàtiques a la West Point Grey Academy i al Col·legi Secundari Sir Winston Churchill de Vancouver. El 2002 es va establir de nou a Mont-real i va estudiar enginyeria a l'Escola Politècnica de la Universitat de Mont-real (2002-2003). Posteriorment, i durant un any (2005-2006) va realitzar un màster en geografia mediambiental a la Universitat McGill.[1]
El 28 de maig de 2005 es va casar amb Sophie Grégoire, presentadora de televisió i professora de ioga, amb qui té tres fills: Xavier James Trudeau (nascut el 18 d'octubre de 2007), Ella-Grace Trudeau (nascuda el 15 febrer 2009) i Hadrian Trudeau (nascut el 28 de febrer de 2014).[cal citació]
L'octubre de 2014 va publicar les seves memòries en el llibre Common ground en el qual explica les ambivalències d'una infància privilegiada però marcada per la separació dels seus pares l'any 1977 i els problemes de la seva mare, afectada de trastorn bipolar. Després d'aquesta separació, el seu pare, Pierre Elliott Trudeau, va obtenir la custòdia d'ell i dels seus germans.[2][3]
Biografia política
A més del seu pare, el seu avi matern, James Sinclair, s'havia dedicat a la política i havia esdevingut ministre de pesca. Ja de petit, Justin era simpatitzant del Partit Liberal.[cal citació] A l'escola era conegut per ser un àvid defensor del federalisme impulsat pel seu pare, qui advocava per una societat bilingüe i equitativa contrària a l'independentisme del Quebec.[4]
Va viure una vida discreta i apartada del focus mediàtic i no va ser fins l'octubre del 2000, a l'edat de 28 anys, que durant una intervenció en el funeral del seu pare, a Mont-real, va aparèixer a l'escena pública. Poc després del funeral ja es va començar a parlar de la possibilitat d'una "dinastia Trudeau"[cal citació] tot i que Justin no tenia plans d'incorporar-se a la política.[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0b/Justin_Trudeau_supporting_Gerard_Kennedy_1.jpg/220px-Justin_Trudeau_supporting_Gerard_Kennedy_1.jpg)
El 29 abril de 2007, Trudeau va ser elegit pels militants del Partit Liberal del Canadà com a candidat a la circumscripció de Papineau a les eleccions federals.[5] El 2011, va aconseguir guanyar l'escó després de vèncer la diputada Vivian Barbot del Bloc Québécois i va ser reelegit en uns comicis en els quals el partit liberal va passar a ser la tercera força política.
El 25 de setembre de 2012 Trudeau va anunciar la seva candidatura per a esdevenir líder del partit després de la dimissió de Michael Ignatieff. Va competir amb cinc altres candidatures, Martin Cauchon, Deborah Coyne, Martha Hall Findlay, Joyce Murray i Karen McCrimmon. L'abril de 2013 va ser escollit nou líder amb el 80,1% dels 104.000 vots emesos.[6]
El 19 octubre 2015 Trudeau va guanyar les eleccions generals després de derrotar el conservador Stephen Harper.[7] El Partit Liberal va aconseguir la majoria absoluta a la Cambra dels Comuns amb 180 dels 338 escons, mentre que el Partit Conservador en va aconseguir 99 i els socialdemòcrates es van obtenir 44.[8] Justin Trudeau va realitzar una campanya porta a porta amb propostes econòmiques contràries a l'austeritat fiscal i va aconseguir canviar els sondejos amb una victòria més àmplia del que predeien les enquestes.[9]
Després de la victòria, va esdevenir Primer Ministre i va fer el jurament al càrrec el 4 de novembre. Tot seguit va comunicar la prioritat de reduir els impostos de la classe mitjana i augmentar els dels més rics, a més de millorar les relacions amb els pobles nadius i crear un govern transparent i obert.[10][11] L'endemà d'assumir el càrrec, va comunicar al president dels Estats Units, aleshores Barack Obama, la intenció de retirar les tropes canadenques del combat contra Estat Islàmic.[12]
En les eleccions federals de 2019 el partit liberal encapçalat per Troudeau va obtenir el 33.12% dels vots i va passar de 184 a 157 diputats d'un total de 338. Trodueeau va formar un nou govern en minoria.
Durant el seu segon mandat, el seu govern va enfrontar la pandèmia de COVID-19, va anunciar una prohibició d'armes "a l'estil d'assalt" en resposta als atemptatss de Nova Escòcia del 2020 i va llançar un programa nacional d'atenció infantil. Va ser investigat per tercera vegada pel comissari d'ètica per la seva part en l'escàndol de WE Charity, quan davant un comitè parlamentari es va desvelar que l'emtitat havia pagat fins a 425,000 dòlars a la famiília de Troudeau abans d'obtenir un contracte federal, però va ser absolt de delictes.
En les eleccions de 2021, el Partit Liberal obtingué el 32.62% dels vots i 160 diputats, i Trudeau encapçalà un nou govern en minoria.
Durant el seu tercer mandat, Trudeau va invocar la Llei d'emergències en resposta a les protestes contra les restriccions i polítiques de vacunació per la COVID-19 (la primera vegada que la llei havia entrat en vigor des que es va promulgar el 1988) i va respondre a la invasió russa d'Ucraïna d'acord amb els Estats Units, imposant sancions a Rússia i autoritzant l'exèrcit a intervenir en la guerra en suport a Ucraïna, així com augmentant la despesa militar, pressionat pel govern dels Estats Units[13][14]. L'augment de la inflació post pandèmia va afectar Canadà i les perspectives econòmiques de la població. Tot i les dades oficials de creixement econòmic, l'augment del cost de la vida, en especial de les hipoteques, donà lloc a una crisi de l'habitatge[15], afectà la popularitat del seu govern[16] i les perspectives electorals del Partit Liberal[17].
Segons les enquestes, l'aprovació de Justin Trudeau com a primer ministre baixà des de més d'un 60% a l'inici del seu primer mandat el 2015 fins a un 28% a l'estiu de 2024. El juny de 2024 els canadencs que desaprovaven la seva gestió arribaven al 67%[18].
Posicions polítiques
Tarifació del carboni
El febrer de 2015, anuncia que el govern adoptaria una política de tarifació del carboni, amb un preu base per tot el país, deixant a cadascuna de les províncies establir els seus propis objectius. Considerava que aquesta mesura permetria avançar en el desenvolupament de la indústria de sorres de quitrà i la construcció d'oleoductes, preservant el medi ambient i millorant la reputació del Canadà.[19]
Reforma democràtica
Està a favor d'un procés obert de nominació de candidatures i de l'eliminació de tota publicitat governamental partidista. En un debat entre els candidats, al liderar el partit, es va pronunciar en contra d'una manera d'escrutini proporcional,[20] posició denunciada per l'organització Fair Voti Canadà, organisme ciutadà defensor de la reforma electoral.[21]
Reforma del Senat
Ja abans de ser primer ministre, el gener de 2014, va anunciar un pla de reforma pel qual només els diputats elegits de la Cambra dels Comuns podrien ser membres del caucus liberal nacional, a la vegada que es va comprometre a "establir un procés públic, obert i transparent per a nomenar i confirmar els senadors i només nomenar-ne d'independents".[22]
Transparència
Després de l'escàndol de Mike Duffy que va posar en evidència la manca de control de les despeses dels senadors, el juny de 2013 va proposar un pla que tenia com a objectiu de fer públiques trimestralment totes les despeses dels diputats i senadors en matèria de viatges. També va anunciar la presentació d'un projecte de llei destinat a l'obertura al públic de les deliberacions de l'Oficina d'Economia Interna de la Cambra dels Comuns.[23] El juny de 2014, va presentar al Parlament un projecte de llei amb diverses esmenes a la llei d'accés a la informació. Aquestes esmenes donarien al Comissionat d'Informació el poder d'ordenar al govern de revelar documents i forçar el govern a ser "obert per defecte".[24] També incorporava diverses recomanacions formulades per la Comissionada Suzanne Legault, un projecte de llei que va ser ben acollit pels mitjans de comunicació.[25][26]
A favor de l'avortament i del matrimoni entre persones del mateix sexe
Justin Trudeau ha declarat en diverses ocasions d'estar a favor del dret a decidir de les dones, una posició que ha generat rebuig per part dels grups antiavortistes i que ha estat present durant la campanya electoral.[27][28] El 2014 va prohibir que els membres del seu partit que s'oposessin a l'avortament poguessin ser candidats si no es comprometien a votar-hi a favor. Va argumentar que volia un govern absolutament a favor de decidir i que «no era el paper de cap govern ordenar a les dones què fer amb el seu cos».[cal citació]
També s'ha manifestat a favor del matrimoni entre persones del mateix sexe i ha participat en diverses manifestacions de la comunitat LGTBIQ.[29][30] Justin Trudeau va manifestar que l'avortament i el matrimoni entre persones del mateix sexe fromaven part dels seus «principis bàsics»[cal citació]. Va expressar que no podria «complaure»[cal citació] als que hi estiguessin en contra, ja que havia de ser fidel a les seves pròpies idees.[cal citació]
Legalització de la marihuana
Trudeau es mostra obertament a favor de la marihuana. Va considerar que les despeses relacionades amb la criminalització de la substància pel govern de Harper, estimades al voltant de 500 milions de dòlars per any, representaven una pèrdua i que la legalització implicaria la reducció de guanys per part dels traficants i el crim organitzat.[31] Ha realitzat declaracions públiques reconeixent que ell mateix ha fumat marihuana en alguna ocasió i que el fet que el seu germà fos processat per possessió de cànnabis el va empènyer a prendre aquesta postura.[32]
Política internacional
Durant la seva primera visita a Washington, el 24 d'octubre de 2013, va afirmar que el Canadà havia d'involucrar-se més en l'escena internacional i intervenir-hi de manera constructiva, en particular en el conflicte entre Israel i Palestina. Considera que les antigues missions de pau en les quals el Canadà va tenir un paper important durant la Guerra Freda ja no s'adapten a les realitats actuals.[33]
Es va posicionar a favor de signar Tractat de Comerç d'Armes signat pels EUA i més de 90 països [34] que el 2013 el Primer Ministre Stephen Harper es va negar a signar.[35] Durant la campanya electoral, Trudeau es va comprometre a no participar en la coalició internacional liderada pels Estats Units en els bombardejos contra el grup terrorista Estat Islàmic a Síria i a l'Iraq, malgrat que sí que es va mostrar partidari a ajudar les forces locals contra Estat Islàmic i a augmentar l'ajuda humanitària. En la crisi de refugiats el Partit Liberal es va comprometre a acceptar immediatament 25.000 persones provinents de Síria i a invertir 100 milions de dòlars per a l'acollida malgrat l'oposició de Harper, que durant la campanya electoral va ser acusat d'ordenar als funcionaris d'interrompre la tramitació de les peticions d'asil.[8]
Amb el gir proteccionista imposat per Donald Trump, el nou president dels Estats Units des de 2017, especialment en els sectors de l'automoció i l'agropecuari. L'Àrea de Lliure Comerç d'Amèrica del Nord es va renegociar i el 30 de novembre de 2018 fou signat l'Acord Estats Units-Mèxic-Canadà[36] per Donald Trump, el President de Mèxic Enrique Peña Nieto, i Justin Trudeau. El 10 de desembre de 2019 es va modificar el protocol i va entrar en vigor l'1 de juliol de 2020.[37]
Religió
Trudeau és catòlic i diu creure «en els principis comuns a totes les grans religions»[cal citació]. No obstant això, és escèptic dels dogmes de l'església romana. Sobre la incidència de la religió en l'Estat, es posiciona a favor de l'estat laic i considera aquesta postura com un tret natural de la ideologia liberal.
Igualtat de gènere
Trudeau va dir estar «orgullós de ser feminista»[cal citació]. Va expressar que el Partit Liberal és contundent a l'hora de defensar dels drets de les dones i que són el partit de la Carta Canadenca dels Drets i les Llibertats.[38] Durant la campanya de les eleccions de 2015 es va comprometre a formar un consell de ministres paritari amb igual nombre d'homes que de dones.[8] Després de jurar el càrrec de Primer Ministre va ser consultat sobre per què considerava que la paritat de sexes era important i va respondre: «perquè som al 2015».[39]
Publicacions
- Common ground (2014)
Referències
- ↑ «Contendre: The Justin Trudeau Story» (en anglès). Huffington Post, 03-05-2013.
- ↑ «Common Ground». [Consulta: 18 octubre 2015].
- ↑ «Photo GalleriesCanada Votes Justin Trudeau memoir: 7 surprising revelations from Common Ground» (en anglès). CBC News, 20-10-2014 [Consulta: 18 octubre 2015].
- ↑ 4,0 4,1 «Justin Trudeau, a l'ombra del pare perfecto». La Vanguardia, 25-01-2015 [Consulta: 18 octubre 2015].
- ↑ «Pierre Trudeau s Eldest Són, Justin, Seeks to Run in Montreal» (en anglès). , 22-02-2007 [Consulta: 18 octubre 2015].
- ↑ «Justin Trudeau es converteix en el nou líder del Partit Liberal del Canadà». Noticias Mont-real, 14-04-2013 [Consulta: 18 octubre 2015]. Arxivat 22 October 2013[Date mismatch] a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-10-22. [Consulta: 11 març 2016].
- ↑ Aira, Toni. La política de les emocions : com els sentiments governen el món. Primera edició: setembre del 2020. Barcelona: Editorial Arpa, 2020, p. 102. ISBN 978-84-17623-58-6.
- ↑ 8,0 8,1 8,2 «Canada, qui est li nouveau Premier Ministre Justin Trudeau et que va-t-il changer?». RT, 20-10-2015 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «El liberal Trudeau posa fi a una dècada conservadora en Canadá». El País, 20-10-2015 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ Kathleen Harris «Justin Trudeau signals new style on 1st day es Canada 's 23rd prime minister» (en anglès). CBC News, 04-11-2015 [Consulta: 16 novembre 2015].
- ↑ «Prime Minister Justin Trudeau on his cabinet and its promise to Canadians» (en anglès). Maclean's, 04-11-2015 [Consulta: 16. novembre 2015].
- ↑ «Canadà es retira de la lluita contra l'Estat Islámico». El Cronista, 21-10-2015 [Consulta: 16 novembre 2015].
- ↑ «Our North, Strong and Free: A Renewed Vision for Canada’s Defence» (en anglès). Oficina del Priomer Ministre de Canadà, 08-04-2024.
- ↑ «Canada pledges to spend more on defense; US applauds move» (en anglès). Reuters, 08-04-2024.
- ↑ «All eyes on housing crisis as government, opposition duel over who's to blame and how to fix it» (en anglès). CBC, 03-12-2023.
- ↑ «After years of controversy, economy appears a 'turning point' for Trudeau's Liberals: experts» (en anglès). CTV News, 12-12-2023.
- ↑ «338 Canada. Electoral projections based on opinion polls,» (en anglès). 338 Canada. [Consulta: 1r agost 2024].
- ↑ «Tracking Primer Minister Trudeau» (en anglès). Angu sReid Institute, juny 2024. [Consulta: 1r agost 2024].
- ↑ «Trudeau announces carbon-pricing pla if Liberals win election» (en anglès). The Globe and Mail, 06-02-2015 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «'Contendre: The Justin Trudeau Story'» (en anglès). The Huffington Post Canada, 03-05-2013, p. 30 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «Let 's make 2015 the last UNFA election» (en anglès). [Consulta: 20 octubre 2015]. Arxivat 20 October 2015[Date mismatch] a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-10-20. [Consulta: 11 març 2016].
- ↑ «Mettre fi à la partisanerie et au favoritisme politique au Sénat» (en francès). Liberal, 29-01-2014 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «Trudeau releases pla to show what MPs are spending» (en anglès). The Globe and Mail [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «Trudeau veut faciliter la vie des demandeurs d'accés à l'information» (en francès). La Presse Canadienne, 11-06-2014 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «Justin Trudeau s openness-by-default» (en anglès). Globe Editorial, 11-06-2014 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «Bringing Canada 's access to information back from the brink» (en anglès). The Star, 11-09-2015 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «Trudeau defends Abortion position after graphic flyers target Liberal leader» (en anglès). CTV News, 13-05-2015 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «Empleats postals es neguen a distribuir volants anti avortament en Canadá». UPI, 06-08-2015 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ Joan Bryden «Justin Trudeau says anti-Abortion candidates can not run as Liberals» (en anglès). National Post, 07-05-2014 [Consulta: 15 novembre 2015].
- ↑ «Statement by Liberal Party of Canada Leader Justin Trudeau on the International Day Against Homophobia and Transphobia» (en anglès). Liberal.ca, 15-05-2015 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «Légalisation de la marihuana: els conservateurs décrient la nouvelle position de Trudeau» (en francès). Ràdio Canadà, 26-07-2013 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «Justin Trudeau dit avoir vaig fumar de la marijuana depuis són Election comme député» (en francès). Ràdio Canadà, 22-08-2013 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «Trudeau fa la seva primera visita a Washington» (en anglès). The Globe and Mail, 24-10-2013 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «Justin Trudeau llanci un appel aux conservateurs déçus» (en francès). Radio Canadà, 12-10-2015 [Consulta: 20 octubre 2015].
- ↑ «Canadà rebutja signar tractat de comerç d'armes de l'ONU. Altres 90 països sí que ho hicieron». Notícies Mont-real, 25-09-2013 [Consulta: 20 octubre 2015]. Arxivat 17 de novembre 2015 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2015-11-17. [Consulta: 11 març 2016].
- ↑ «Tractat de Lliure Comerç d’Amèrica del Nord». [Consulta: 21 maig 2024].
- ↑ «El T-MEC cumple 3 años de su entrada en vigor y se acerca a su primera revisión» (en castellà). Expansion, 08-06-2023. [Consulta: 21 maig 2024].
- ↑ Heather Saul «Justin Trudeau: The rise of the feminist and pro-choice Canadian Prime Minister who wants to legalise marijuana 'right away'» (en anglès). The Independent, 20-10-2015 [Consulta: 16 novembre 2015].
- ↑ «Prime Minister Justin Trudeau explains Importance Of Gender Parity With 3-Word Answer» (en anglès). Huffington Post, 04-11-2015 [Consulta: 16 novembre 2015].
Enllaços externs
- Lloc web (en anglès)
- Biografia de Justin Trudeau
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)