Leopoldo Matos y Massieu
![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 6 agost 1878 ![]() Las Palmas de Gran Canaria (Las Palmas) ![]() |
Mort | 4 setembre 1936 ![]() Hondarribia (Guipúscoa) ![]() |
![]() | |
25 novembre 1930 – 8 febrer 1931 ← Enrique Marzo Balaguer – José María de Hoyos y Vinent → | |
![]() | |
30 gener 1930 – 25 novembre 1930 ← Rafael Benjumea y Burín – José Estrada y Estrada → | |
![]() | |
14 agost 1921 – 8 març 1922 ← Eduardo Sanz y Escartín – Abilio Calderón Rojo → | |
![]() | |
16 juny 1917 – 18 setembre 1917 ← Juan Sánchez Anido – Eduardo Sanz y Escartín → | |
![]() | |
1r novembre 1915 – 17 desembre 1915 ← Rafael Andrade Navarrete – Félix Suárez Inclán → | |
![]() | |
23 maig 1910 – 15 setembre 1923 Circumscripció electoral: Las Palmas de Gran Canaria ![]() | |
Activitat | |
Lloc de treball | Madrid ![]() |
Ocupació | polític ![]() |
Premis
|
Leopoldo Matos y Massieu (Las Palmas de Gran Canaria, 6 d'agost de 1878 - † Hondarribia, 4 de setembre de 1936). Advocat i polític espanyol, va ser ministre de Treball durant el regnat d'Alfons XIII i ministre de Foment i de Governació al Govern de Dámaso Berenguer.
Biografia
Estudià dret a la Universitat de Madrid. Un cop llicenciat treballà un temps com a passant d'Ángel Ossorio y Gallardo i després com a fiscal a l'Audiència de Madrid. Es casà amb María de Aguiar, filla del comte d'Aguiar.[1]
Membre del Partit Conservador va ser diputat en el Congrés per la circumscripció de les Las Palmas a les eleccions generals espanyoles de 1910, 1914, 1916, 1918, 1919, 1920 i 1923.[2]
Va ser ministre de Treball entre el 14 d'agost de 1921 i el 8 de març de 1922 en un gabinet que va presidir Antonio Maura. Després de la Dictadura de Primo de Rivera, ocuparia la cartera de Foment entre el 30 de gener i el 25 de novembre de 1930, i la cartera de Governació entre el 25 de novembre de 1930 i el 19 de febrer de 1931 al mateix govern que va presidir Dámaso Berenguer. Durant el darrer mandat va aprovar el Reial Decret que disposava la creació de l'aeroport de Gando.[1]
Va ser també governador Civil de Barcelona durant dos curts períodes (1915 i 1917) i advocat de la Casa Reial.[3]
Va morir assassinat per milicians republicans el 4 de setembre de 1936 al fort Guadalupe (Hondarribia, Guipúscoa), junt al dramaturg i fill d'Antonio Maura, Honorio Maura Gamazo i el polític tradicionalista Joaquín Beunza Redín. Ramon Brunet fou testimoni dels fets.[4]
Referències
Enllaços externs
- Leopoldo Matos als arxius del Ministeri de Cultura.
Càrrecs públics | ||
---|---|---|
Precedit per: Rafael Andrade Navarrete | Governador Civil de Barcelona![]() nov-des. 1915 | Succeït per: Félix Suárez Inclán |
Precedit per: Juan Sánchez Anido | Governador Civil de Barcelona![]() juny-set. 1917 | Succeït per: Eduardo Sanz y Escartín |
Precedit per: Eduardo Sanz y Escartín | Ministre de Treball![]() 1921-1922 | Succeït per: Abilio Calderón Rojo |
Precedit per: Rafael Benjumea y Burín | Ministre de Foment![]() gener-nov. 1930 | Succeït per: José Estrada y Estrada |
Precedit per: Enrique Marzo Balaguer | Ministre de la Governació![]() 1930-1931 | Succeït per: José María de Hoyos y Vinent |