Mamelucs de Delhi
| ||||
| ||||
Informació | ||||
---|---|---|---|---|
Capital | Delhi | |||
Idioma oficial | Persa i túrquic | |||
Religió | Islam sunnita | |||
Període històric | ||||
Establiment | 1206 | |||
Dissolució | 1290 | |||
Política | ||||
Forma de govern | Sultanat | |||
Soldà | ||||
• 1206-1210: | Qutb-ad-Din Àybak | |||
• 1286-1290: | Muïzz-ad-Din Qaiqabad | |||
La Dinastia mameluca (de vegades citada com a Dinastia Esclava o Dinastia Ghulam) (Urdú: سلسله غلامان, Hindi: ग़ुलाम ख़ानदान),), fou dirigida a l'Índia per Qutb-ad-Din Àybak, un general túrquic nascut a l'Àsia central. Fou la primera de les cinc dinasties inconnexes que van governar el Sultanat indi de Delhi i el seu domini es va perllongar des del 1206 fins al 1290.[1][2] L'acció d'Aybak com a administrador de la dinastia gúrida es va desenvolupar entre 1192 i 1206, un període durant el qual va dur a terme invasions cap al cor del Ganges a l'Índia i durant el qual va establir també el seu control sobre algunes de les noves àrees.
Història
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/Qutab.jpg/220px-Qutab.jpg)
El mameluc, literalment posseït, era un soldat d'origen esclau que s'havia convertit en Islam. El fenomen començà durant el segle ix i gradualment els mamelucs es convertiren en una casta militar poderosa en diverses societats musulmanes. Els mamelucs ostentaren el poder polític i militar, especialment a Egipte, però també al Llevant, l'Iraq, i Índia.
El 1206, Muizz al-Din Muhammad moria sense descendència, per la qual cosa, després de la seva mort, el seu soldanat fou dividit en moltes partes pels seus esclaus (mamelucs). Tadj al-Din Yildiz es convertí en governant de Gazni.Muhammad Bakhtiyar Khalji aconseguí Bengala. Nasir-ud-Din Kubacha es convertí en soldà de Multan i finalment Qutb-ad-Din Àybak esdevingué soldà de Delhi, la qual cosa significà el començament de la Dinastia esclava.[3]
Aybak arribà al poder quan un superior gúrida va ser assassinat.[4] Tanmateix, el seu regnat com a Sultà de Delhi no va durar gaire, atès que va morir el 1210, i el seu fill, Aram-Xah ascendí al tron, però fou assassinat per Iltutmix el 1211.
Sota el govern d'Iltumix, el soldanat establí contacte diplomàtic cordial amb el Califat Abbàssida entre 1228-1229 i havia aconseguit mantenir-se aliè a les invasions de Genguis Kan i els seus successors.[2] Després de la mort d'Iltutmix el 1236, van romandre al poder una sèrie de governants dèbils i un cert nombre dels nobles guanyaren autonomia sobre les províncies del sultanat. El poder canvià de mans des de Rukn-ad-Din Firuz-Xah a Raziya fins que Balban aconseguí el tron i repel·lí reexidament tant les amenaces internes com externes del sultanat.[2][4] La Dinastia de Khalji arribà al poder quan Firuz Xah Khalji derrocà l'últim dels governants de dinastia escalva, Muïzz-ad-Din Qaiqabad, net de Balban, i assumí el tron a Delhi.[5]
Arquitectura
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f9/Tomb_of_Iltutmish%2C_Qutb_Minar_complex%2C_Mehrauli.jpg/220px-Tomb_of_Iltutmish%2C_Qutb_Minar_complex%2C_Mehrauli.jpg)
El llegat arquitectònic de la dinastia inclou el Qutb Minar, Mehrauli construït per Qutb-ad-Din Àybak Sultan Ghari prop de Vasant Kunj, el primer Mausoleu islàmic (tomba) construït el 1231 dC per al Príncep Nàssir-ad-Din Mahmud-Xah, fill gran d'Iltutmix, i la Tomba de Balban, també en Parc Arqueològic de Mehrauli.
Llista de soldans mamelucs
- Qutb-ad-Din Àybak 1206-1210
- Aram-Xah, 1210-1211
- Xams-ad-Din Iltutmix, 1211-1236
- Rukn-ad-Din Firuz-Xah 1236
- Razia-ad-Din (reina) 1235-1240
- Muïzz-ad-Din Bahram-Xah 1240-1242
- Alà-ad-Din Massud-Xah 1242-1246
- Nàssir-ad-Din Mahmud-Xah 1246-1266
- Giyas-ad-Din Balban 1266-1287/1288
- Muïzz-ad-Din Qaiqabad 1287/1288-1290
- Xams-ad-Din Kayumarth 1290
Vegeu també
Notes
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Anzalone, Christopher. «Delhi Sultanate». A: Ackermann, M. E. etc.. Encyclopedia of World History. 2. Facts on File, 2008, p. 100–101. ISBN 978-0-8160-6386-4.
- Walsh, J. E.. A Brief History of India. Facts on File, 2006. ISBN 0-8160-5658-7.
- Genealogia a The Imperial Gazetteer of India, v. 2, pàg. 368.
Bibliografia complementària
- Srivastava, A. L.. The History of India, 1000-1707 A.D.,. Shiva Lal Agarwala, 1967.