Nikolai Przewalski
![]() ![]() | |
Nom original | (ru) Николай Михайлович Пржевальский ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 31 març 1839 (Julià) ![]() Kimborovo (Imperi Rus) ![]() |
Mort | 20 octubre 1888 (Julià) ![]() Karakol (Kirguizstan) ![]() |
Causa de mort | febre tifoide ![]() |
Sepultura | Karakol ![]() |
Nacionalitat | Rus d'origen polonès |
Formació | Acadèmia de l'Estat Major ![]() |
Es coneix per | explorador d'Àsia |
Activitat | |
Camp de treball | Ciències naturals, ciència natural i viatge ![]() |
Ocupació | explorador |
Membre de | Acadèmia Alemanya de Ciències Leopoldina Acadèmia de Ciències de Sant Petersburg ![]() |
Carrera militar | |
Rang militar | general ![]() |
Obra | |
Abrev. botànica | Przew. ![]() |
Família | |
Germans | Yevgeny Przhevalsky ![]() |
Premis
| |
![]() |
Nikolai Mikhàilovitx Przewalski, Prjevalski o Przhevalski (en rus: Никола́й Миха́йлович Пржева́льский) va ser un explorador i geògraf rus d'origen polonès, nascut el 12 d'abril de 1839 i mort l'1 de novembre de 1888. Malgrat que mai va arribar al seu objectiu final que era arribar a la capital del Tibet, Lhasa, viatjà per moltes regions aleshores desconegudes a Occident com el nord del Tibet, l'actual Qinghai i Jungària.[1] Contribuí significativament al coneixement europeu de l'Àsia central i va ser el primer europeu a descriure el cavall de Przewalski l'únic cavall salvatge que existeix actualment.
Biografia
Przewalski va néixer a Smolensk dins una família noble de Polònia (el seu cognom polonès s'escriu en rus Пржева́льский, Prjevalski), i estudià a l'acadèmia militar a Sant Petersburg. L'any 1864, va passar a ser professor de geografia a l'escola militar de Varsòvia.
El 1867, Przewalski va demanar a la Societat Geogràfica Russa ser destinat a Irkutsk a Sibèria. La seva intenció era explorar el riu Ussuri, afluent del riu Amur.
Els anys següents va fer expedicions a l'Àsia central:
- 1870–1873 des de Kiakhta travessà el desert de Gobi fins a Pequín (actualment Beijing), explorà l'alt riu Iangtsè (Chang Jiang), i el 1872 arribà al Tibet. Va fer un viatge en una superfície de 1.800 km², recollí unes 5.000 espècies de plantes, 1.000 d'ocells i 3.000 d'insectes, també uns 70 rèptils i les pells de 130 mamífers diferents.[2] Przewalski va guanyar la Medalla de Constantí per la Societat Geogràfica Imperial, va ser promicionat a lloctinent general i va rebre l'Orde de Sant Vladimir.[3]
- 1876–1877 viatjà pel Turquestan de l'Est per la serralada Tian Shan, visità el llac Lob Nor.
- 1879–1880 via Hami i per la conca de Qaidam al llac Koku Nor;
- 1883–1885 des de Kiakhta a través del Gobi fins Alashan i l'est de la serralada Tian Shan, tornant pel Iangtsè. Retrocedint per Koko Nor, i cap a l'est per Hotan i el llac Issik Kul.
Els resultats dels tres viatges van obrir una nova era per l'estudi de la geografia i la flora i fauna de l'Àsia central. Entre altres coses informà de l'existència de camells i també el cavall de Przewalski i la gasela de Przewalski, que reben el seu cognom.
Przewalski morí de tifus, contret per l'aigua d'un riu, a Karàkol, a la vora del llac Issik Kul[4][5] Piotr Kozlov, deixeble seu, va continuar la seva obra.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/24/Momunent_to_Nikolai_Przhevalsky_%28Saint_Petersburg%29.jpg/220px-Momunent_to_Nikolai_Przhevalsky_%28Saint_Petersburg%29.jpg)
És commemorat en botànica pels gèneres Przewalskia (Solanaceae) Maxim. i el seu nom és epònim d'unes 80 espècies de plantes.
Imperialisme
Segons David Schimmelpenninck Van Der Oye els llibres de Przewalski sobre Àsia central mostren desdeny per la civilització xinesa.[6] Les seves expedicions van donar suport a diverses annexions russes de parts de la Xina.[7]
Referències
- ↑ Luce Boulnois, Silk Road: Monks, Warriors & Merchants, 2005, Odyssey Books, p. 415 ISBN 962-217-721-2
- ↑ Wood, Francis. The Silk Road: Two Thousand Years in the Heart of Asia. Berkeley, CA: University of California Press, 2002, p. 165–169. ISBN 978-0-520-24340-8.
- ↑ Donald Rayfield. The dream of Lhasa: the life of Nikolay Przhevalsky (1839-88) explorer of Central Asia. P. Elek, 1976, p. 42. ISBN 0236400150 [Consulta: 27 abril 2011].
- ↑ Elinor S. Shaffer. Comparative Criticism: Volume 16, Revolutions and Censorship. Cambridge University Press, 1994, p. 28. ISBN 0521471990 [Consulta: 27 abril 2011].
- ↑ Donald Rayfield. Anton Chekhov: a life. Northwestern University Press, 2000, p. 183. ISBN 0810117959.
- ↑ See, e.g. Nikolai Przhevalskii, "Mongolia, The Tangut Country and the Solitudes of Northern Tibet", two volumes, translated by E. Delmar Morgan with introduction and notes by Colonel Henry Yule (London: Sampson Low, Marston, Searle & Rivington, 1876, vol. 2, p. 24.
- ↑ David Schimmelpenninck Van Der Oye, "Toward the Rising Sun: Russian Ideologies of Empire and the Path to War with Japan" (DeKalb, Il: Northern Illinois University Press, 2001), p. 34
Bibliografia
- Meyer, Karl E.; Brysac, Shareen Blair. Tournament of Shadows: The Great Game and the Race for Empire in Central Asia. Basic Books, 25 octubre 1999. ISBN 978-1582431062.
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Kyrill Kunakhovich, "Nikolai Mikhailovich Przhevalsky and the Politics of Russian Imperialism" Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., in "IDP News", Issue No. 27 (accessed 2007-01-31)