Santali
সাঁওতালি - संथाली | |
---|---|
![]() ![]() | |
Tipus | llengua natural i llengua viva ![]() |
Ús | |
Parlants | 6,050,000 |
Parlants nadius | 6.000.000 ![]() |
Autòcton de | Àsia meridional |
Estat | Índia, Bangladesh, Nepal, Bhutan |
![]() | |
Classificació lingüística | |
llengua humana Macrofamilia àustrica llengües austroasiàtiques munda ![]() | |
Característiques | |
Sistema d'escriptura | alphabet santâl, alfabet llatí, abugida bengali-assamès, devanagari, oriya i alfabet bengalí ![]() |
Nivell de vulnerabilitat | 2 vulnerable ![]() |
Codis | |
ISO 639-2 | sat ![]() |
ISO 639-3 | sat ![]() |
Glottolog | sant1410 ![]() |
Ethnologue | sat ![]() |
UNESCO | 1447 ![]() |
IETF | sat ![]() |
El santali és una llengua del grup de llengües munda de la família austroasiàtica parlada a l'Índia oriental pel poble dels santals.
Les investigacions sobre el llenguatge santali les va fer el lingüista bengalí Byomkes Chakrabarti (1923-1981). Aquest va descobrir algunes relacions entre el santali i el bengalí i va afirmar que el segon estava influenciat pel primer. Els santals no van tenir literatura fins al segle xx.
Escriptura
El santali té una escriptura anomenada Ol Chiki,[1] fou inventada per Pandit Raghunath Murmu el 1925, i s'acomoda perfectament a la llengua; la literatura en santali i en escriptura Ol Chiki és abundant. Pandit Raghunath Murmu fou popularment conegut com a Guru Gomke. Aquesta escriptura és alfabètica i no comparteix cap de les propietats sil·làbiques de les altres escriptures índies com el devanagari. Utilitza trenta lletres i cinc punts diacrítics bàsics. Té sis vocals bàsiques i 3 d'addicionals.
Aquesta escriptura, també coneguda com a Ol Cemetʼ, és relativament recent i poc utilitzada. Abans s'havia utilitzat l'alfabet llatí, i encara s'utilitzen el devanagari i el bengalí. Tot i així el nivell d'alfabetisme entre els santals és molt baix, només entre un 10% i un 30%.
Referències
- ↑ Ol Chiki
- Hembram, P. C. (2002). Santhali, a natural language. New Delhi: U. Hembram.
- Minegishi, M., & Murmu, G. (2001). Santali basic lexicon with grammatical notes. Tōkyō: Institute for the Languages and Cultures of Asia and Africa, Tokyo University of Foreign Studies. ISBN 4-87297-791-2
- Newberry, J. (2000). North Munda dialects: Mundari, Santali, Bhumia. Victoria, B.C.: J. Newberry. ISBN 0-921599-68-4
- Murmu, G., & Das, A. K. (1998). Bibliography, Santali literature. Calcutta: Biswajnan. ISBN 81-7525-080-1
- Ghosh, A. (1994). Santali: a look into Santal morphology. New Delhi: Gyan Pub. House. ISBN 81-212-0451-8
- Chakrabarti, B. (1992). A comparative study of Santali and Bengali. Calcutta: K.P. Bagchi & Co. ISBN 81-7074-128-9
- Mitra, P. C. (1988). Santhali, the base of world languages. Calcutta: Firma KLM.
- Bodding, P. O. (1929). A Santal dictionary. Oslo: J. Dybwad.
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e3/Incubator-logo.svg/32px-Incubator-logo.svg.png)
- Informació sobre Santali a la XV edició de l'Ethnologue, amb el codi “sat” (anglès)
- Ethnologue report on Santali
- "We Santhals" web site
- English-Santali/Santali-English dictionaries