Sifaca
Propithecus ![]() | |
---|---|
![]() Propithecus diadema | |
Taxonomia | |
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Chordata |
Classe | Mammalia |
Ordre | Primates |
Família | Indriidae |
Gènere | Propithecus ![]() Bennett, 1832 |
Tipus taxonòmic | Propithecus diadema |
Espècies | |
| |
Distribució | |
![]() ![]() | |
Endèmic de | Madagascar ![]() |
Els sifaques (Propithecus) són un gènere de primats que habita únicament a l'illa de Madagascar. Totes les espècies de sifaques es troben en perill d'extinció o en perill crític.[1]
Anatomia i fisiologia
Els sifaques són índrids de mida mitjana, amb una longitud de cap i cos de 40 a 55 cm i un pes de 3 a 6 kg. La seva cua és tan llarga com el cos, cosa que els diferencia dels Indri. El seu pelatge és llarg i sedós, amb una coloració que varia segons les espècies des del blanc groguenc fins al marró negre. La seva cara rodona i sense pèl és sempre negra. Com amb tots els lèmurs, els sifaques tenen adaptacions especials per a l'empolainament, com ara una urpa de vàter al segon dit del peu i una pinta dental.[2]
Són escaladors hàbils i saltadors potents, capaços de fer salts de fins a 10 metres. A terra es mouen, com tots els índrids, amb moviments bípedes i saltant lateralment de les potes posteriors, mantenint les extremitats anteriors aixecades per mantenir l'equilibri.[3] Són diürns i arboris.[4] Són herbívors i mengen fulles, flors i fruites.
Els principals depredadors són la fossa, i caçadors aeris com els falcons.[5]
Un període de gestació de quatre a cinc mesos acaba amb el naixement d'una sola cria al juliol. La cria s'agafa a la panxa de la mare quan és petita, però després és portada a l'esquena. Les cries es deslleten al cap d'uns sis mesos i assoleixen la plena maduresa als dos o tres anys. L'esperança de vida és de fins a 20 anys.[6]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/Genus_Propithecus_Feet.jpg/220px-Genus_Propithecus_Feet.jpg)
Classificació
- FAMÍLIA INDRIIDAE
- Gènere Propithecus[7]
- Grup P. diadema
- Sifaca de diadema, Propithecus diadema
- Sifaca sedós, Propithecus candidus
- Sifaca de Milne-Edwards, Propithecus edwardsi
- Sifaca de Perrier, Propithecus perrieri
- Sifaca de Tattersall, Propithecus tattersalli
- Grup P. verreauxi
- Sifaca de Verreaux, Propithecus verreauxi
- Sifaca de Coquerel, Propithecus coquereli
- Sifaca de Van der Decken, Propithecus deckenii
- Sifaca coronat, Propithecus coronatus
- Grup P. diadema
- Gènere Propithecus[7]
- P. coquereli
- P. diadema
- P. d. candidus
- P. edwardsi
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
Referències
- ↑ «Almost a third of lemurs and North Atlantic Right Whale now Critically Endangered - IUCN Red List». The IUCN Red List of Threatened Species, 09-07-2020. [Consulta: 7 juliol 2021].
- ↑ Schwitzer, C; Mittermeier, R. A.; Louis Jr., E. E.; Richardson, M. C.. «Family Indriidae: woolly lemurs, sifakas and indri)». A: Handbook of the Mammals of the World. Volume 3. Primates. Barcelona: Lynx Edicions, 2013. ISBN 978-84-96553-89-7.
- ↑ «Coquerel's Sifaka». Duke University Lemur Center. Arxivat de l'original el 2013-09-23. [Consulta: 15 juny 2009].
- ↑ «Coquerel's Sifaka». [Consulta: 9 juny 2019].
- ↑ «Descriptions and articles about the Coquerel's Sifaka (Propithecus coquereli) - Encyclopedia of Life». [Consulta: 29 setembre 2015].
- ↑ «Coquere's Sifaka» (en anglès). Arxivat de l'original el 2020-02-04. [Consulta: 4 febrer 2020].
- ↑ Groves, C.P.; Helgen, K.M. «Craniodental characters in the taxonomy of Propithecus». International Journal of Primatology, 28, 6, 2007, pàg. 1363–1383. Arxivat de l'original el 2012-02-27. DOI: 10.1007/s10764-007-9226-5 [Consulta: 8 febrer 2024].