Tractat de Helgoland-Zanzíbar
| ||||
Tipus | tractat internacional esdeveniment històric ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Data | 1r juliol 1890 ![]() | |||
Localització | Berlín (Alemanya) ![]() | |||
Participant | ||||
Signatari | Imperi Alemany Regne Unit ![]() | |||
Llengua del terme, de l'obra o del nom | alemany i anglès ![]() | |||
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/51/Bundesarchiv_Bild_146-2005-0151%2C_%C3%9Cbergang_Helgolands_an_das_Deutsche_Reich.jpg/220px-Bundesarchiv_Bild_146-2005-0151%2C_%C3%9Cbergang_Helgolands_an_das_Deutsche_Reich.jpg)
El Tractat de Heligoland-Zanzíbar (en alemany: Helgoland-Sansibar-Vertrag), signat l'1 de juliol de 1890, va ser un acord entre el Regne Unit i l'Imperi Alemany[1] – raó per la qual també és conegut com a Acord anglo-alemany de 1890 - en relació als interessos territorials d'ambdues potències l'Àfrica austral.
Principals punts del tractat
Alemanya va guanyar l'illa de Heligoland (Helgoland en alemany, originalment propietat del ducat de Holstein-Gottorp) al Mar del Nord, la franja de Caprivi (cacicatge del poble Fwe de Namíbia), i la propietat i control de la costa de Dar es Salaam, regió que conformava el cor de l'Àfrica Oriental Alemanya (territori que en passar a mans britàniques va ser rebatejat com a Territori de Tanganyika, en l'actualitat part de Tanzània).
Al seu torn, Alemanya va lliurar al Regne Unit el protectorat sobre del Sultanat de Witulandia (Deutsch-Witu), a la costa de Kenya, i altres punts de l'orient d'Àfrica (punts de vital importància per al Regne Unit, necessaris per a la construcció del ferrocarril al llac Victòria), i va prometre no interferir en les accions del Regne Unit en relació amb el Sultanat de Zanzíbar. El Regne Unit va declarar un protectorat sobre el sultanat de Zanzíbar i els seus territoris insulars (les illes de Zanzíbar i Pemba) i, el 1896, després de la guerra anglo-zanzibaresa va obtenir el control total de l'estat.
A més, el tractat també va fixar els límits de l'Àfrica Sud-occidental Alemanya (actual Namíbia) i es van establir les fronteres entre el Togo alemany i la costa d'or britànica (actual Ghana;) a més dels límits del Camerun alemany i la Nigèria britànica.
Vegeu també
Referències
- ↑ Diener, Alexander C. Borderlines and Borderlands: Political Oddities at the Edge of the Nation-State (en anglès). Rowman & Littlefield, 2010, p. 76. ISBN 0742556352.