Andrej Lukanov
Andrej Lukanov | |
---|---|
![]() | |
Narození | 26. září 1938 Moskva |
Úmrtí | 2. října 1996 (ve věku 58 let) Sofie |
Místo pohřbení | Ústřední hřbitov v Sofii |
Alma mater | Státní institut mezinárodních vztahů v Moskvě |
Povolání | politik a diplomat |
Ocenění | Řád přátelství mezi národy |
Politická strana | Bulharská komunistická strana |
Rodiče | Karlo Lukanov |
Funkce | premiér Bulharska (1990) poslanec Bulharského národního shromáždění … více na Wikidatech |
Podpis | ![]() |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Andrej Karlov Lukanov (bulharsky Андрей Карлов Луканов; 26. září 1938, Moskva – 2. října 1996, Sofie) byl bulharský politik, poslední komunistický a první demokratický premiér Bulharska a důležitá postava bulharského přechodu k demokracii na počátku 90. let.
Životopis
Narodil se v Moskvě, v rodině bulharských komunistických emigrantů do Sovětského svazu. Jeho otec, Karlo Lukanov, se do Bulharska vrátil i s rodinou po převzetí moci komunisty, v roce 1944 (tehdy bylo Andrejovi šest let), a v letech 1956-1962 byl ministrem zahraničních věcí Bulharska. Andrej vstoupil v roce 1963 do Komunistické strany Bulharska a po vzoru svého otce se vydal do diplomacie.[1]
Pracoval mj. pro bulharské zastoupení v OSN. V roce 1987 se stal ministrem zahraničního obchodu. Roku 1989 rezignoval. Tehdy se postavil do čela reformního křídla bulharských komunistů a podílel se na svržení dlouholetého vůdce Todora Živkova. 3. února pak byl Lukanov jmenován předsedou vlády. Podílel se v tomto období na transformaci Bulharské komunistické strany v Bulharskou socialistickou stranu, která převzala sociálnědemokratický program. V roce 1990 proběhly první svobodné volby od roku 1931, ve kterých socialisté vyhráli a Lukanov tak zůstal na pozici premiéra. Tím se stal, svým způsobem, prvním demokraticky zvoleným předsedou vlády v novodobé historii Bulharska. Opozice však uspořádala mohutné protesty a generální stávku. Argumentovala, že postkomunistický politik nemá právo vést Bulharsko do svobodné éry. Navíc se zhoršovala situace ekonomická. Pod tímto tlakem Lukanov rezignoval a vlády se ujal úřednický kabinet Dimitara Popova.
V roce 1992 byl Lukanov zatčen a obviněn ze zpronevěry, brzy byl však propuštěn a obvinění se neprokázala. Zůstal významným představitelem strany, časem se stal kritikem nového vedení a zejména tehdejšího lídra socialistické strany a předsedy vlády Žana Videnova. V roce 1996 byl Lukanov zavražděn. Byl střelen do hlavy a hrudi neznámým střelcem, který nikdy nebyl dopaden. Zatčen byl roku 1999 stavitel a majitel firmy Orion Angel Vasilev, jenž byl blízký Žanu Videnovovi. Vasilev si podle státního zástupce vraždu objednal, ale soud nakonec zbavil všech obvinění jeho i údajné vykonavatele. Navíc Štrasburský soud později potvrdil, že byli při výsleších mučeni a Bulharsko je muselo odškodnit.[2]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Andrey Lukanov na anglické Wikipedii.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Andrej Lukanov na Wikimedia Commons
Premiéři Bulharska | ||
---|---|---|
Bulharská lidová republika (1946–1990) | Georgi Dimitrov (1946–1949) • Vasil Kolarov (1949–1950) • Vŭlko Červenkov (1950–1956) • Anton Jugov (1956–1962) • Todor Živkov (1962–1971) • Stanko Todorov (1971–1981) • Griša Filipov (1981–1986) • Georgi Atanasov (1986–1990) • Andrej Lukanov (1990) • | ![]() |
Bulharská republika (od 1990) | Andrej Lukanov (1990) • Dimitar Popov (1990–1991) • Filip Dimitrov (1991–1992) • Ljuben Berov (1992–1994) • Reneta Indžovová (1994–1995) • Žan Videnov (1995–1997) • Stefan Sofijanksi (1997) • Ivan Kostov (1997–2001) • Simeon Sakskoburggotski (2001–2005) • Sergej Stanišev (2005–2009) • Bojko Borisov (2009–2013) • Marin Rajkov (2013) • Plamen Orešarski (2013–2014) • Georgi Bliznaški (2014) • Bojko Borisov (2014–2017) • Ognjan Gerdžikov (2017) • Bojko Borisov (2017–2021) • Stefan Janev (2021) • Kiril Petkov (2021–2022) • Galab Donev (2022–2023) • Nikolaj Denkov (2023–2024) • Dimitar Glavčev (od 2024) |