Dehydrohalogenace
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/10/Synthesis_of_alkenes_-_Dehydrohalogenation.png/300px-Synthesis_of_alkenes_-_Dehydrohalogenation.png)
Dehydrohalogenace je chemická reakce, při níž se ze substrátu odštěpuje molekula halogenovodíku. Nejčastěji se dává do souvislosti s přípravou alkenů, ale má i jiná využití.
Dehydrohalogenace alkylhalogenidů
Nejčastějšími substráty dehalogenačních reakcí jsou alkylhalogenidy. Příslušný alkylhalogenid musí mít možnost vytvořit alken, reakce tedy neprobíhá u methyl-, benzyl- a arylhalogenidů. Chlorbenzen při reakci se silnou zásadou vytváří fenol, přičemž vzniká benzyn jako meziprodukt.
Reakce se zásadou
Za přítomnosti silné zásady se řada alkylhalogenidů přeměňuje na odpovídající alken; tato reakce patří mezi eliminační reakce, konkrétně jde o β-eliminaci. Regioselektivitu lze předpovídat pomocí Zajcevova pravidla. Níže je zobrazeno několik příkladů těchto reakcí:
Zde chlorethan reaguje s roztokem hydroxidu draselného v ethanolu, přičemž vzniká ethen. Z 1-chlorpropanu a 2-chlorpropanu vzniká propen.
Reakce alkylhalogenidu s hydroxidem může probíhat společně s SN2 nukleofilní substitucí OH−; alkoholy jsou ovšem menšinovými produkty. Při dehydrohalognacích se často používají silné zásady jako je terc-butoxid draselný ([CH3]3CO− K+).
Tepelné štěpení
V průmyslu se dehydrohalogenace pomocí silných zásad nevyužívají. Místo toho se využívají tepelné dehydrohalogenační reakce; příkladem může být výroba vinylchloridu z 1,2-dichlorethanu:[1]
- CH2Cl-CH2Cl → CH2=CHCl + HCl
Vzniklý HCl lze znovu využít při oxychloraci.
Tepelné defluorace se provádějí za účelem přípravy fluoralkenů a hydrofluoralkenů. Příkladem je příprava 1,2,3,3,3-pentafluorpropenu z 1,1,2,3,3,3-hexafluorpropanu:
- CF2HCH(F)CF3 → CHF=C(F)CF3 + HF
Ostatní příklady
Výroba epoxidů
Chlorhydriny, sloučeniny s obecným vzorcem R(HO)CH-CH(Cl)R', podléhají dehydrochloraci za vzniku epoxidů. Tato reakce se průmyslově využívá k výrobě propylenoxidu, kterého se získá několik milionů tun ročně z propylenchlorhydrinu.[2]
- CH3CH(OH)CH2Cl + KOH → CH3C2H3O + H2O + KCl
Příprava isokyanidů
Karbylaminová reakce používaná při syntéze isokyanidů reakcí chloroformu s primárními aminy zahrnuje tři dehydrohalogenace. Při první z nich vzniká dichlorkarben:
- KOH + CHCl3 → KCl + H2O + CCl2
Další dvě dehydrohalogenace probíhají, stejně jako první, v zásaditém prostředí, a právě při nich se vytvoří isokyanid.[3]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7a/Carbylamine_mechanism.png/400px-Carbylamine_mechanism.png)
Odkazy
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Dehydrohalogenace na Wikimedia Commons
- Dehydrohalogenace Archivováno 11. 4. 2021 na Wayback Machine.
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Dehydrohalogenation na anglické Wikipedii.
- ↑ M. Rossberg et al. "Chlorinated Hydrocarbons" in Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry, 2006, Wiley-VCH, Weinheim. DOI:10.1002/14356007.a06_233.pub2Je zde použita šablona
{{DOI}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ Nijhuis, T. Alexander; Makkee, Michiel; Moulijn, Jacob A.; Weckhuysen, Bert M. "The Production of Propene Oxide: Catalytic Processes and Recent Developments" Industrial & Engineering Chemistry Research 2006, volume 45, 3447-3459. DOI:10.1021/ie0513090Je zde použita šablona
{{DOI}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ G. W. Gokel; R. P. Widera; W. P. Weber. Phase-transfer Hofmann carbylamine reaction: tert-butyl isocyanide. Org. Synth.. 1988, s. 232. DOI 10.15227/orgsyn.055.0096.