Dolani
![ikona](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f3/Crystal_Clear_action_spellcheck.png/48px-Crystal_Clear_action_spellcheck.png)
![ikona](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2c/Broom_icon.svg/48px-Broom_icon.svg.png)
Dolan (ujgursky: دولان → Dolan plurál: Dolanlar, turecky: Dolan plurál: Dolanlar, čínsky: 刀朗, nebo 多朗 pchin-jinem tolan, obvyklou fonetikou: to-lan) je oblast nebo také název komunity lidí žijících ve Východním Turkestánu (dnešní autonomní oblast Sin-ťiang v Číně). Termín „Dolan“ má pravděpodobně souvislost s životem předchozí kultury a civilizace v této oblasti, nicméně podle čínských historických pramenů jde o jeden ze starých ujgurských kmenových názvů. [1] Dolani jsou rozděleni do „sedmi rodin“ - „yәttә uruқ“ (mongolsky Dolo - sedm) a mluví obvyklým ujgurským nářečím. Žijí převážně v údolích, u řek Jarkend, Aksu a Tarim a v oblasti Lop nurského jezera. Lze je nalézt také u Kašgaru. Většina dolarů pracuje v zemědělství. Jejich počet se odhaduje na 100 tisíc.
Etymologie a původ
Historie této komunity je málo známá. Antropologicky jde o smíšenou rasu túránského typu. [video 1] Názorů na jejich původ je více:
Mongolský původ
- Původně jsou to potomci Mongolů, kteří se usadili ve Východním Turkestánu v době Čingis-chána (1227). [2] [2]
Turkický původ
- Ruský historik a etnolog Lev Nikolajevič Gumiljov (1912–1992 ) ve své základní práci „Ranní Turci“ prokázal, že Tchie-leové (487–541)[pozn. 1] čili Telengiti, turkofonní, evropoidní západosibiřský kmen, původem od Sajanských hor, hrál důležitou roli v etnogenezi starobylých Turků. Kromě toho Gumiljov zmiňuje Čitiské (s významem „Červení Tiové“[pozn. 2]) Ujgury → Rudé Ujgury nebo „Ti [pozn. 3] → Ting-lingy [pozn. 4]. [5]
- Podle části historiků další možností je, že etnonymum „Dolan“ pochází z jména chána Tuluna, který v roce 485 usedl na trůn Žuan-žuanské říše.[1][pozn. 5] Po rozptylu Tulunových kmenů se z turkických Kanglıů („Vysoké kočáry“ → 659–750) oddělil také kmen Börkli. Börkliové se poté přejmenovali na „Dolon“ (ujgursky: „Dolanlıklar“). Poté se fonetický posun slova „Dolon“ zastavil na výslovnosti ve formátu „Dolan“. [6]
- Někteří učenci a cestovatelé věří, že Dolanové od údolí řeky Jarkend jsou kyrgyzská nebo kazašská skupina, která se usadila v této oblasti v průběhu vládnutí mandžuské dynastie Čching (1644–1911).Přesvědčení bylo založeno na jejich výrazně odlišné fyziognomii a jazyku, a jejich polokočovném životním stylu. [7]
- Avšak převládá zde většinový názor, že s největší pravděpodobností jsou subetnickou skupinou Ujgurů (744–848) (čínsky pchin-jinem: Tchung-luo → ujgursky: Tongra). [8]
Odkazy
Video
- ↑ Uyghur dance: Dolan meshripi (CCTV dance competition)
Poznámky
- ↑ Tiele (čínsky v českém přepisu Tchie-lej, pchin-jinem tiělēi, znaky 鐵勒, obvyklou fonetikou: Tye-le) nebo také
Čıle (Tiele) (čínsky v českém přepisu Čch'-lej, pchin-jinem chìlēi, znaky 敕勒, obvyklou fonetikou: Čı-le) nebo také
Kaoke (Tiele) (čínsky v českém přepisu Kao-kche; doslova „vysoké kočáry“, pchin-jinem gāochē, znaky 高車 nazev, který nesli v období Severního Wej (Tabgačové), nebo také
Čulu (Tiele) čínsky v českém přepisu Čchu-lu, pchin-jinem chulù, znaky 楚騄 což je alternativní název „Tiele“. Tieleové byli sbírkou kmenů z různých etnik Turkického původu. V turkických jazycích také nazývání Tele, byli roku 357 vytlačení z Mongolska Sien-pejy a založil stát v Turpanu. Tato skupina zahrnovala kmeny Se-Jento (Sır-Tarduš), Basmalů (Pa-si), Oguzů (Wu-chu), Chazarů (Che-san), Alanů (A-lan), J. Kyrgyzů (Che-ku), Tuvānců (Tuva-la) a Jakutů (Kuli-kan) z Bajkalského regionu. [3][4] - ↑ Čiti (čínsky v českém přepisu Či-ti, pchin-jinem chìdí, znaky 赤狄, obvyklou fonetikou: Čity)
- ↑ Tiové (Wu Chu) (čínsky v českém přepisu Ti, pchin-jinem dǐ, znaky 氐, obvyklou fonetikou: Ty)
- ↑ Ting-ling (čínsky v českém přepisu Ting-ling, pchin-jinem dingling, znaky 丁零, obvyklou fonetikou: Tyng-lyng) žili původně na břehu řeky Leny v oblasti západně od jezera Bajkal, postupně se přesunuli na jih do Mongolska a severní Číny. Ting-lingové odkazují na staré zaniklé etnické skupiny, jejichž původní prvky, byly asimilované především do Siung-nuských a Sjen-pejských skupin.
- ↑ Tajping (čínsky v českém přepisu Taj-ping, pchin-jinem Tàipíng, znaky 太平) nebo zdvořilostní jméno
Fumingtun-kagan (čínsky v českém přepisu Fu-ming-tun kche-chan, pchin-jinem Fú míng dūn kè hán, znaky 伏名敦可汗) nebo osobním jménem:
Jüťiolu Tulun (čínsky v českém přepisu Jü-ťiou-lu Tou-lun, pchin-jinem Yùjiǔ lǘ dòu lún, znaky 郁久閭豆崙) (485–491)
Reference
V tomto článku byly použity překlady textů z článků Dolan people na anglické Wikipedii a Доланы na ruské Wikipedii.
- ↑ a b RAHMAN, Abdukerim. Medeniyet İzliridin Tuğulğan Heslar. Ürümchi: Shinjang Helk Neshriyatı, 1993. S. 47–48. (turecky)
- ↑ a b JUDIN, Veniamin Petrovič. O rodoplemennom sostave mogulov Mogulistana i Mogulii [V: Izvestija Akademii nauk Kazachskoj SSR - nomer 3]. [s.l.]: [s.n.], 1965. S. 52–65. (rusky)
- ↑ TUAN, Lian-čchin. (丁零, 高车与铁勒 → Ting-ling, Kao-kche jü Tchie-lej) - Ting-ling, Kaoke a Tiele. Šanghaj: (上海人民出版社出版 → Šangchaj Žen-min čchu-pan-še Čchu-pan 1988) - Šanghajské Vydavatelství Lidového Domu 1988, 1935. 566 s. ISBN 7208001103, ISBN 9787208001107. S. 11–12. (čínsky)
- ↑ PULLEYBLANK, Edwin George. Central Asia and the non-Chinese peoples of ancient China - Střední Asie a ne-čínské národy starověké Číny V. Variorum collected studies series. Aldershot: Ashgate Publishing, 2002. 731 s. Dostupné online. ISBN 0860788598, ISBN 978-0-86078-859-1. Kapitola VII, s. 21–26. (anglicky)
- ↑ GUMILJOV, Lev Nikolajevič. The Ancient Turks. [s.l.]: Ayris-press, 2007. ISBN 5811226462, ISBN 9785811226467. (rusky)
- ↑ OSMAN, Muhammet. Dolan Meshrepliri 1. Ürümchi: Shinjang Helk Neshriyatı, 1995. S. 1–4. (turecky)
- ↑ İNAYET, Doc. Dr. Alimcan. Uygur on iki Makami ve edebiyati, [V: Turkish Studies/Türkoloji Araştırmaları, Volume 2/2. Ürümchi: Shinjang Helk Neshriyatı, 2007. S. 1–4. (turecky)
- ↑ SVANBERG, Ingvar. Ethnic Categorizations and Cultural Diversity in Xinjiang: The Dolans along the Yarkand River. Central Asiatic Journal, Volume: 40, Issue: 2. Uppsala: Verlag Otto Harrassowitz, 2008-10-17, s. 260–282. Dostupné online [cit. 2008-10-17]. ISSN 0008-9192. (anglicky)
Literatura
- Svanberg, Ingvar. „Ethnic Categorizations and Cultural Diversity in Xinjiang: The Dolans along the Yarkand River, Central Asiatic Journal“. (Uppsala University), Verlag Otto Harrassowitz, 1996, ISSN 0008-9192.
Související články
Externí odkazy
- Doc. Dr. Alimcan İnayet, „Uygur on iki Makami ve edebiyati“ Turkish Studies/Türkoloji Araştırmaları, Volume 2/2, Spring 2007 [1] (turecky)
Turkické národy | |
---|---|
Kurzíva s † ukazují vymřelé skupiny – znak † ukazuje vymírající skupiny | |
Historické skupiny národů, kmenů a klanů | Turkuti † • Jenisejští Kyrgyzové † • Kanglyové † • Karlukové • Kimakové † • Kumáni (Polovci) • Kypčaci • Kızılbašové • Ogurští Turci – Avaři † • Hunové † • Chazaři † • Prabulhaři † • Oguzští Turci • Türgešové † • Siungnuové † • Šatoové † • Tinglingové † • Wusunové † |
Současné národy a národnosti | Altajové • Azerové • Balkaři • Baškirové • Chakasové• Chaladžové • Chorásánští Turci • Čulymci • Čuvaši • Dolgani † • Gagauzové • Iráčtí Turkmeni • Jakuti • Karačajové † • Karaité † • Karakalpaci • Karamanliové • Karapapachové † • Kaškajové • Kazaši • Krymčáci † • Krymští Tataři • Kumandynci † • Kumykové • Kyrgyzové • Meschetští Turci • Najmani • Nogajové • Salarové • Syrští Turkmeni • Šorci • Tataři • Telengiti • Teleuti • Tofalaři † • Turci • Turkmeni • Tuvinci • Ujgurové • Urumové • Uzbeci • Jugurové † |
Západoevropští Turci | Turci v západní Evropě |
Balkánští a ostatní Turci | Turci v Bulharsku • Turci v Egyptu • Turečtí Kyprioti • Turci v Kosovu • Turci v Severní Makedonii • Turci v Rumunsku • Turci v Západní Thrákii • Muslimové v Řecku |