Dynastie Čoson
(Velký) Čoson 조선국 고려국 / 高麗國 (1392–1393) 조선국 / 朝鮮國 (1393–1894) 대조선국 / 大朝鮮國 (1894–1897)
| |||||||||
Geografie
| |||||||||
Hlavní město | Kesong (1392–1394/1399–1405) Hansong (1394–1399/1405–1897) | ||||||||
Obyvatelstvo | |||||||||
Počet obyvatel | 5 730 000 (rok 1400) 9 200 000 (rok 1500) 11 000 000 (rok 1600) 13 500 000 (rok 1700) 17 082 000 (rok 1900) | ||||||||
Jazyky | |||||||||
Náboženství | |||||||||
Státní útvar | |||||||||
Státní zřízení | |||||||||
Mateřská země |
| ||||||||
Měna | |||||||||
Státní útvary a území | |||||||||
|
Dynastie Čoson (hangul: 조선; hanča: 朝鮮), zvána též jako Dynastie I nebo Ri, byla korejská královská a později císařská dynastie, vládnoucí v letech 1392–1910 Koreji neboli království Čoson, později Korejské císařství. Dynastii založil v roce 1392 korejský generál I Song-ge, který svrhl dynastii Korjo a sám se stal králem. V roce 1897 se král Kodžong prohlásil korejským císařem, aby zdůraznil nezávislost Koreje. V roce 1910 ale byla Korea anektována Japonskem a dynastie tak o vládu nad Koreou přišla.
Dějiny
Korejské království
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6a/King_Taejo_Yi_02.jpg/130px-King_Taejo_Yi_02.jpg)
V roce 1392 byl korejský generál I Song-gje poslán do Číny do bojů proti dynastii Ming. Namísto toho se ale spojil s Číňany, sesadil korejského krále a sám převzal vládu v zemi (znám je dnes pod svým posmrtným jménem Tchedžo). Královská dynastie dostala název Čoson (Země jitřní svěžesti), v Evropě je však známa jako dynastie I (severokorejským přepisem Ri). V roce 1394 se hlavním městem stal Hanjang-gun (dnešní Soul) a konfucianismus byl povýšen na státní náboženství.
V období za vlády krále Sedžonga Velkého (1418–1450), je vynalezena korejská abeceda hangul. Korejské království je napadeno Japonskem, které podnikalo invaze do Koreje v letech 1592–1598, později je také napadeno Mandžuskem v letech 1627–1636.[1]
Novodobá historie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d3/Flag_of_Korea_%281856%29.svg/110px-Flag_of_Korea_%281856%29.svg.png)
Dynastie Čoson | |
---|---|
![]() | |
Země | Korea |
Tituly | korejský král, korejský císař |
Zakladatel | I Song-ge |
Rok založení | 1392 – generál I Song-ge se stává králem |
Konec vlády | 1910 – Japonská anexe Koreje |
Poslední vládce | Sundžong |
Současná hlava | I Čchong |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Od roku 1830 se Spojené státy americké pokoušely vytvořit z Koreje svou kolonii a jejím prostřednictvím kontrolovat dění v Asii. V srpnu roku 1866 připlul ozbrojený kolesový parník Generál Sherman po řece Tchädonggang k Pchjongjangu s úmyslem prolomit korejský izolacionismus a získat pro Američany výhodné obchodní postavení. Místní úřady však obchodování odmítly a po sérii potyček s místními obyvateli byla loď na rozkaz korejských úředníku zapálena, což byl důvod k trestné výpravě Američanů o dva roky později. Poté museli Korejci ještě několikrát bojovat proti agresorům. Již v říjnu 1866 bylo sedm francouzských válečných lodí poraženo na ostrově Kanghwado. Mezitím se roku 1863 stal korejským králem Kodžong, poslední korejský král a první císař. V roce 1871 byla odražena zmíněná trestná výprava USA.
Poté, co se v roce 1894 rolnická armáda tonghak vzbouřila proti feudální vládě, korejská vláda požádala o pomoc čínskou dynastii Čching. Když se Japonci dozvěděli o přítomnosti čínských vojsk v Koreji, rozhodli se tam vyslat osm tisíc vojáků, pod záminkou ochrany japonských občanů žijících v Koreji. Když bylo povstání potlačeno, Čína Japonsku navrhla, aby obě vojska Koreu opustila. Japonsko to odmítlo a navrhlo Číně, že by mohli společně reformovat korejskou vnitřní správu a tak dosáhnout míru ve východní Asii. Čína to však považovala za zasahování do vnitřních záležitostí jiného státu.
V červenci 1894 napadla japonská armáda čínské loďstvo, a tak vypukla japonsko-čínská válka (1894–1895). Japonci měli po celou dobu převahu díky modernějšímu vybavení a lepší disciplíně. Nedalo se očekávat nic jiného než porážka Číny. A právě v důsledku porážky Číny, mocného souseda a ochránce Koreje v říjnu roku 1897 vyhlásil král Kodžong založení nezávislého Korejského císařství (Tähan čeguk) a sám se tak povýšil na císaře, stal se tak posledním korejským králem a předposledním korejským panovníkem. Přivlastněním titulu císaře směřoval k uznání Koreje jako státu nezávislého na Číně, ale i Japonsku, a to i tím, že titul korejského panovníka byl tím pádem rovný titulu panovníků Číny a Japonska.
Společenské třídy
Za vlády dynastie Čoson existoval dědičný kastovní systém, který tvořila vznešená třída yangban, která se skládala ze šlechty a vysokých státních úředníků, střední třída jungin, kterou tvořili nižší státní úředníci, dále třída prostých obyvatel yangin a nakonec nejnižší třída cheonin, která zahrnovala „nečistá“ povolání jako jsou řezníci, ševci, koželuhové, šamani, kouzelníci, prostitutky, vězeňští střážci, baviči, nebo nobi, ekvivalent otroků a nevolníků. Nejnižší třída žila izolovaně od zbytku společnosti v uzavřených ghettech.[2] V 15. až 17.století tvořila otrocká třída nobi nejméně 30 % obyvatel.[3]
Panovníci z dynastie Čoson
- král Jongdžo
- císař Kodžong
- císař Sundžong
Korejští králové
- Tchädžo – (1392–1398)
- Čongdžong – (1398–1400)
- Tchädžong – (1400–1418)
- Sedžong Veliký – (1418–1450)
- Mundžong – (1450–1452)
- Tandžong – (1452–1455)
- Sedžo – (1455–1468)
- Jedžong – (1468–1469)
- Songdžong – (1469–1494)
- Jonsangun – (1494–1506)
- Čungdžong – (1506–1544)
- Indžong – (1544–1545)
- Mjongdžong – (1545–1567)
- Sondžo – (1567–1608)
- Kwanhegun – (1608–1623)
- Indžo – (1623–1649)
- Hjodžong – (1649–1659)
- Hjondžong – (1659–1674)
- Sukdžong – (1674–1720)
- Jongdžo – (1720–1724)
- Jongdžo – (1724–1776)
- Čongdžo – (1776–1800)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f8/Seal_of_Korea_%281884%E2%80%931897%29.svg/90px-Seal_of_Korea_%281884%E2%80%931897%29.svg.png)
- Sundžo – (1800–1834)
- Hondžong – (1834–1849)
- Čcholdžong – (1849–1863)
- Kodžong – (1863–1897), od roku 1897 císař, abdikoval, zemřel v roce 1919
Korejští císařové
Hlavy dynastie po roce 1910
- Sundžong – (1910–1926)
- Euimin – (1926–1970), jeho bratr
- Hoeun – (1970–2005), jeho syn
- Won Yi – (od 2005), jeho adoptivní syn, pravnuk císaře Kodžonga
Odkazy
Reference
V tomto článku byly použity překlady textů z článků House of Yi na anglické Wikipedii a Joseon Dynasty na anglické Wikipedii.
- ↑ Archivovaná kopie. hangug.kx.cz [online]. [cit. 2009-11-06]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2010-01-15.
- ↑ CAMPBELL, Gwyn. Structure of Slavery in Indian Ocean Africa and Asia. [s.l.]: Routledge, 23 November 2004. Dostupné online. ISBN 9781135759179. S. 153–157. (anglicky) Je zde použita šablona
{{Cite book}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ KIM, Sun Joo. Slavery in Chosŏn Korea. Redakce Pargas Damian A.. The Palgrave Handbook of Global Slavery throughout History. Cham: Springer International Publishing, 2023, s. 319–338. ISBN 978-3-031-13260-5. DOI 10.1007/978-3-031-13260-5_18. (anglicky) Je zde použita šablona
{{Citation}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Související články
- Korea
- Korejské císařství
- Korejské království
- Dějiny Koreje
- Seznam korejských panovníků
- Následnictví korejského trůnu
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Dynastie Čoson na Wikimedia Commons