Ernesto Cardenal
Ernesto Cardenal | |
---|---|
Rodné jméno | Ernesto Cardenal Martínez |
Narození | 20. ledna 1925 Granada |
Úmrtí | 1. března 2020 (ve věku 95 let) Managua |
Příčina úmrtí | chronické renální selhání a srdeční zástava |
Povolání | básník, katolický kněz, sochař, malíř, teolog, překladatel, politik, spisovatel a výtvarník |
Alma mater | Faculty of Philosophy and Literature, UNAM (1942–1946) Kolumbijská univerzita (1946–1947) Colegio Centro América |
Žánr | lyrika |
Témata | Teologie osvobození, nikaragujská literatura, teologie, marxismus, malířství a sochařství |
Ocenění | Mírová cena německého knižního obchodu (1980) čestný doktor Valencijské univerzity (1987) honorary doctorate of the University of Granada (1987) Pablo Neruda Ibero-American Poetry Award (2009) Čestný odznak Za vědu a umění (2010) … více na Wikidatech |
Politická příslušnost | Sandinovská fronta národního osvobození (do 1994) Unión Democrática Renovadora |
Příbuzní | Fernando Cardenal (sourozenec) Pedro Joaquín Chamorro Cardenal (bratranec) |
Vlivy | Thomas Merton |
Podpis | ![]() |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Ernesto Cardenal (* 20. ledna 1925 Granada – 1. března 2020 Managua[1]) byl nikaragujský básník, římskokatolický kněz, teolog osvobození a aktivista. Ve své tvorbě propojoval osobní a společenskou tematiku, využíváním epigramatické formy navazoval na styl Ezry Pounda.[2]
Život
Pocházel ze zámožné rodiny, jeho příbuzným byl spisovatel Pablo Antonio Cuadra. Měl mladšího bratra Fernanda (1934–2016), který byl politikem a knězem.
Vystudoval literaturu na Mexické národní autonomní univerzitě, cestoval po USA a Evropě, roku 1950 se vrátil do vlasti. Po potlačení povstání proti prezidentovi Anastasiovi Somozovi v dubnu 1954 emigroval do USA a vstoupil do trapistického kláštera Gethsemani, který vedl Thomas Merton. Roku 1957 vydal první básnickou sbírku Hora 0. Vystudoval teologii a v roce 1965 byl v rodné Granadě vysvěcen na kněze. Patřil k příznivcům teologie osvobození a podporoval sandinisty. Založil komunitu na ostrovech Solentiname na jezeře Nikaragua, zaměřenou na rozvoj umělecké tvorby místních obyvatel a řízenou na základě křesťanských zásad.
Po svržení somozovského režimu v roce 1979 ho Daniel Ortega jmenoval nikaragujským ministrem kultury.[3] Pro svou účast v prosovětské vládě se dostal do sporu s papežem Janem Pavlem II. při jeho návštěvě Nikaraguy v roce 1983 a o rok později byl laicizován; církevního trestu ho zprostil až papež František roku 2019. Funkci ministra Cardenal zastával do roku 1987, kdy bylo ministerstvo kultury v rámci úsporných opatření zrušeno. Byl zastáncem koncepce „revolución desprovista de venganza“ (revoluce, která se nemstí) a kritizoval stále represivnější povahu Ortegova režimu, v roce 1995 patřil k zakladatelům umírněně levicové strany Movimiento Renovador Sandinista (Hnutí sandinistické obnovy). Angažoval se také v nadnárodním projektu společenských reforem Stock Exchange of Visions, založil kulturní nadaci Casa de los tres mundos (Dům tří světů). Zemřel ve věku 95 let v Managui na následky selhání srdce a ledvin.
Vyznamenání a ocenění
Státní vyznamenání
Řád José Martího – Kuba, 2003[4]
Čestný kříž Za vědu a umění I. třídy – Rakousko, 2010[5]
Ocenění
- 1980: Mírová cena německých knihkupců
- Listopad 1990: Cena za odvahu svědomí opatství Míru[6]
- 2005: nominován na Nobelovu cenu za literaturu[7]
- 2009: Ibero-americká cena za poezii Pabla Nerudy
- 2009: Cena GLOBArt klášterního kostela v Pernegg
- 2012: Cena královny Sofie za iberoamerickou poezii[8]
- 2018: Mezinárodní cena Maria Benedettiho
Tvorba
Výbor z Cardenalovy poezie v českých překladech Jana Hlouška vydalo v roce 1987 nakladatelství Odeon pod názvem Nultá hodina.
![]() | Tato část článku je příliš stručná nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že ji vhodně rozšíříte. |
Odkazy
Reference
- ↑ „Revoluce patří i jezerům, řekám, zvířatům a stromům.“ Zemřel Ernesto Cardenal a2larm.cz, 2. 3. 2020.
- ↑ About Ernesto Cardenal. Stony Brook University Dostupné online Archivováno 20. 11. 2018 na Wayback Machine.
- ↑ El Poder de la Palabra Dostupné online Archivováno 25. 6. 2018 na Wayback Machine.
- ↑ Story Map Tour. www.arcgis.com [online]. [cit. 2020-06-24]. Dostupné online.
- ↑ Odpověď na parlamentární otázku
- ↑ Seznam laureátů ceny za odvahu svědomí opatství Míru archivovaná verzew
- ↑ Festival Internazinale di Poesia di Milano Dostupné online
- ↑ Ernesto Cardenal y Solentiname: ¿Existió la utopía de Waslala?. Buscando Waslala. Dostupné online [cit. 20 April 2017]. Je zde použita šablona
{{Cite news}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Ernesto Cardenal na Wikimedia Commons
Osoba Ernesto Cardenal ve Wikicitátech