Go-Fušimi
Go-Fušimi | |
---|---|
![]() | |
Narození | 5. dubna 1288 Japonsko |
Úmrtí | 17. května 1336 (ve věku 48 let) Japonsko |
Pohřben | Fukakusa no Kita no Misasagi |
Potomci | Šunši, Kógon, Kómjó, Šóin, Kóši, Sonin a Čódžo |
Otec | Fušimi |
Matka | Cuneko Icucudži |
Podpis | ![]() |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Go-Fušimi (japonsky 後伏見天皇, Go-Fušimi-tennó, 5. dubna 1288 – 17. května 1336) byl devadesátý třetí císař Japonska[1] v souladu s tradičním pořadím posloupnosti.[2] Vládl od 30. srpna 1298 do své abdikace 2. března 1301.[3]
Princ, jehož osobní jméno (imina) před nástupem na Chryzantémový trůn znělo Tanehito (胤仁親王),[3] byl prvorozeným synem císaře Fušimiho z císařské linie Džimjóin-tó. Tento panovník z 13. století byl pojmenován po svém otci. Výraz go- (後) se doslovně překládá jako „pozdější“. Go-Fušimi tedy může být označován jako „pozdější císař Fušimi“. Jelikož se japonské go v některých starších pramenech rovněž překládalo ve významu „ten druhý“, mohl by tento císař být také označován jako Fušimi druhý či Fušimi II.
Události za Go-Fušimiho života
V roce 1289 jmenoval císař Hirohito, budoucí císař Fušimi, svého prvorozeného syna Tanehita, budoucího císaře Go-Fušimiho, korunním princem, čímž jen vzrostlo nepřátelství soupeřící císařské linie Daikakudži. Následujícího roku, tedy v roce 1290, proběhl neúspěšný pokus o atentát na císaře. Téhož roku se bývalý císař Go-Fukakusa vzdal role klášterního císaře a císař Fušimi se ujal přímé vlády. Během jeho panování se šlechtické rody snažily porazit šógunátní vládu, moc šógunátu Kamakura však rostla.
Dne 30. srpna 1298, v 11. roce vlády císaře Fušimiho, císař abdikoval a nástupnictví (senso) obdržel jeho syn Tanehito.[3] Císař Tanehito, známý později jako Go-Fušimi, usedl na trůn (sokui) 17. listopadu 1298.[4] [pozn. 1]
Dne 1. listopadu 1299 dorazil do šógunova sídelního města Kamakury mistr čínského zenbuddhismu Išan Ining (japonsky Issan Ičinei) jako poslední mongolský vyslanec.
V roce 1301, se jižní císařská linie Daikakudži vzbouřila a přinutila císaře Go-Fušimiho, aby se vzdal trůnu. Tehdy totiž ještě neexistoval plán střídání císařských linií Daikakudži a Džimjóin a obě linie spolu o trůn bojovaly. Go-Fušimi abdikoval 2. března 1301.
Mladší bratr bývalého císaře Go-Fušimiho, princ Tomihito (富仁親王), se 11. září 1308 stal císařem (Hanazono) a Go-Fušimi se posléze stává klášterním císařem. Excísař Fušimi působil totiž do roku 1313 sám v roli klášterního císaře a teprve v letech 1313─1318 zastával tuto funkci Go-Fušimi.
Císař Go-Fušimi je autorem slavné prosby k božstvu (kami) svatyní Kamo o pomoc k získání trůnu pro jeho syna. Tato prosba byla nakonec úspěšná, ale trvalo dlouhých 30 let po Go-Fušimiho abdikaci, než se jeho syn Kazuhito stal císařem Kógonem. Císař Kógon byl první z panovníků Severního dvora, jež podporoval šógunát Ašikaga.
Bývalý císař Go-Fušimi zemřel 17. května 1336. Je spolu s dalšími 11 císaři pohřben v mauzoleu Fukakusa no kita no misasagi (深草北陵) v kjótské čtvrti Fušimi-ku.[5]
Rodina
Před jeho nástupem na chryzantémový trůn bylo jeho osobní jméno (jeho imina) Tanehito-šinnó (胤仁親王).
Byl nejstarším synem císaře Fušimi. Patřili k větvi Džimyóin-tó císařské rodiny.
- Dvorní dáma: Neiši Saiondži (西園寺寧子), později Kógimon'in (広義門院; 1292–1337), dcera Sanekane Saiondžiho
- Džibukjó-no-cubone (治部卿局), dcera kněze
- První syn: císařský princ kněz Sonin (尊胤法親王; 1306–1359)
- Kuniko Takašina (高階邦子), dcera Kunicune Takašiny
- Druhý syn: císařský princ kněz Šuho (法守法親王; 1308–1391)
- Moriko Ogimači (正親町守子; † 1322), dcera Mičiakira Ogimačiho
- Šestý syn: císařský princ kněz Šóin (承胤法親王; 1317–1377)
- Sedmý syn: císařský princ kněz Čódžo (長助法親王; 1318–1361)
- Osmý syn: císařský princ kněz Rjosei (亮性法親王; 1318–1363)
- Pátá dcera: císařská princezna Kóši (璜子内親王), později Šotokumon’in (章徳門院)
- Taijo-no-kata(対御方; 1297–1360), dcera Mičiakira Ogimačiho
- Čtvrtý syn: císařský princ kněz Džišin (慈真法親王; * 1314)
- Čtvrtá dcera: princezna Kakukó (覚公女王)
- Desátý syn: císařský princ kněz Sondó (尊道入道親王; 1332–1403)
- Ukjónodaibu-no-cubone (右京大夫局)
- Třetí dcera
- Šestá dcera
Odkazy
Poznámky
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Emperor Go-Fushimi na anglické Wikipedii.
- ↑ Emperor Kōnin, Tahara no Higashi Imperial Mausoleum, Imperial Household Agency
- ↑ Ponsonby-Fane, Richard Arthur Brabazon. (1959). The Imperial House of Japan. Kyoto: Ponsonby Memorial Society. OCLC 194887
- ↑ a b c Isaac Titsingh. (1834). [Siyun-sai Rin-siyo/Hayashi Gahō, 1652], Nipon o daï itsi ran (Annales des empereurs du Japon). Paris: Royal Asiatic Society of Great Britain and Ireland
- ↑ a b Varley, H. Paul. (1980). Jinnō Shōtōki: A Chronicle of Gods and Sovereigns. New York: Columbia University Press. ISBN 978-0-231-04940-5; OCLC 5914584}}
- ↑ Ponsonby-Fane, Richard Arthur Brabazon. (1959). The Imperial House of Japan. Kyoto: Ponsonby Memorial Society. OCLC 194887
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Go-Fušimi na Wikimedia Commons
Japonští císaři | ||
---|---|---|
Předchůdce: Fušimi | 1298–1301 Go-Fušimi | Nástupce: Go-Nidžó |
Japonští císařové | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
seznam japonských císařů | ||||||||||||||
Legendární |
| ![]() | ||||||||||||
Jamato |
| |||||||||||||
Nara |
| |||||||||||||
Heian |
| |||||||||||||
Kamakura |
| |||||||||||||
Severní dvůr |
| |||||||||||||
Muromači |
| |||||||||||||
Azuči-Momojama |
| |||||||||||||
Edo |
| |||||||||||||
Japonské císařství |
| |||||||||||||
Moderní Japonsko |
| |||||||||||||
vládnoucí císařovny jsou označeny hvězdičkou * / císařská choť a regentka Džingu Kógó se tradičně neuvádí ** |