Hugo Ullik
Hugo Ullik | |
---|---|
![]() Hugo Ullik kol. r. 1860 | |
Narození | 14. května 1838 Praha-Malá Strana Rakouské císařství ![]() |
Úmrtí | 9. ledna 1881 (ve věku 42 let) Praha Rakousko-Uhersko ![]() |
Povolání | malíř, kreslíř, ilustrátor, scénograf a výtvarník |
Podpis | ![]() |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Hugo Ullik (14. května 1838 Praha-Malá Strana[1] – 9. ledna 1881 Praha[2]) byl malíř divadelních dekorací, ilustrátor a krajinář.
Život
Hugo Ullik byl synem soudního úředníka Jana Ullika a jeho manželky Aloisie v Berouně. V letech 1854–1861 studoval na pražské Akademii v krajinářské škole Maxe Haushofera. Vystavoval poprvé roku 1860 v Krasoumné jednotě. Počátkem 60. let žil v neutěšených finančních poměrech, maloval v okolí Salcburku a marně žádal o státní stipendium. Roku 1864 se přestěhoval do Prahy a téhož roku 24. listopadu se ve staroměstském kostele sv. Jakuba oženil s Marií Apollonií Freutovou (* 1837 Praha), dcerou pražského obuvnického tovaryše[3]; jejich manželství bylo bezdětné.[4]
V letech 1871–1874 pokračoval ve studiích v mnichovské krajinářské škole Eduarda Schleicha. Doku 1877 žil převážně v Mnichově a podnikal cesty do Bavorských Alp (V Ramsau, Ruhpolding, Večer na jezeře), ale k trvalému pobytu byl hlášen nepřetržitě až do své smrti v Praze. Po návratu do Čech se živil jako malíř divadelních dekorací v Praze, Plzni a Bratislavě. Jako ilustrátor přispíval kresbami českých hradů do časopisů Květy a Světozor. Roku 1891 byl čtyřmi olejomalbami zastoupen na Jubilejní výstavě v Praze (Staroměstské náměstí v Praze, Křivoklát, Střekov a nepojmenovaná krajina).[5]
Byl členem Spolku sv. Lukáše (50. léta), Krasoumné jednoty (1875–79) a Umělecké besedy (1863–1881).
Zemřel roku 1881 a byl pohřben na Olšanských hřbitovech.
Dílo
Hugo Ullik roku 1868 namaloval oponu pro ochotnické divadlo v Berouně s pohledem na město a 1872 oponu pro Nymburk. Později maloval divadelní dekorace v Kouřimi, Mladé Boleslavi, Lounech a také vytvořil romantickou výpravu k premiéře Smetanovy opery Tajemství (18. září 1878) v Prozatímním divadle. Ve svých obrazech zůstal věrný německé romantické krajinářské škole a vyhledával pitoreskní a idylické scenérie. Kromě Alp maloval i Prahu a její okolí, Krkonoše a Šumavu. Smysl pro realistický detail a barevné podání je v jeho pracích zřetelnější než u mnoha jeho současníků, kteří malovali krajiny převážně v ateliéru a nikoli v přírodě.
Galerie
- Hugo Ullik – pod horami
- Hugo Ullik – Krajina pod Kokořínem (1872)
- Hugo Ullik – Hrad Křivoklát (1859)
- Hugo Ullik – Motiv od Buchbergu (1876)
- Hugo Ullik – Krajina s hradem Křivoklátem (1879)
Topografickými pohledy na české a moravské hrady a zámky a na siluety měst navázal Ullik na Antonína Mánesa a předcházel Julia Mařáka.
Ullikovy hrady mají i dokumentární cenu, neboť zachycují starý stav zřícenin, dnes již mnohem více sešlých, i starý stav zámků a hradů, jež utrpěly puristickými restauracemi na sklonku minulého století. Po stránce ryze výtvarné spojuje v sobě Ullikovo dílo tradice romantické s počátky našeho malířského realismu.[6]. Ullikův obraz například dokládá stav hradu Karlštejn před regotizací.[7]
Odkazy
Reference
- ↑ Matriční záznam o narození a křtu farnosti Malá Strana (kostel Panny Marie Vítězné)
- ↑ Matriční záznam o úmrtí a pohřbu farnost při kostele sv.Štěpána na Novém Městě pražském
- ↑ o sňatku v matrice oddaných JAK O7, s. 319
- ↑ Tři pobytové přihlášky pražského policejního ředitelství
- ↑ Všeobecná zemská jubilejní výstava v Praze, skupina XXIV, Seznam Umělecké výstavy, Praha 1891, č.kat.775-777, 818
- ↑ Jan Květ, K výstavě obrazů a kreseb Hugo Ullika, Galerie Jos. R. Vilímek, Praha 1943
- ↑ Karlštejn kolem r. 1870
Literatura
- Květ Jan, K výstavě obrazů a kreseb Huga Ullíka / Zu der Ausstellung von Bildern und Zeichnungen des Hugo Ullík, aut. kat., Galerie Jos. R. Vilímek, Praha, 1943.
- Květ Jan , Má vlast (Česká krajina v našem malířství XIX. a XX. století), Státní nakladatelství krásné literatury, hudby a umění, n.p., Praha, 1959.
- Prokop H. Toman, Nový slovník československých výtvarných umělců, nakl. Ivo Železný, 2000.
- Blažíčková-Horová Naděžda, 19th-Century Art in Bohemia (1790–1910), Painting, Sculpture, decorative arts, National gallery in Prague, 2009, ISBN 978-80-7035-426-1.
- Koníček František, Prahl Roman, Zachař Michael, Klasikové 19. století, Obrazy ze sbírky Karlštejnské a.s., Spolek výtvarných umělců Mánes, Praha, 2012.
- FROLÍK, František. Osobnosti Berounska a Hořovicka : sbírka autogramů. 1. vyd. Sokolov: Fornica Graphics, 2014. 285 s. ISBN 978-80-87194-46-1. Kapitola Hugo Ullik, s. 37.
- Všeobecná zemská jubilejní výstava v Praze, skupina XXIV, Seznam Umělecké výstavy, Praha 1891, č. kat. 775-777, 818.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Hugo Ullik na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Hugo Ullik
- Hugo Ullik v informačním systému abART
- Galerie Kroupa: Ullik Hugo (1838–1881)
- GVU Ostrava: Hugo Ullik
- Amatérské divadlo: ULLIK, Hugo, malíř
- Pobytové přihlášky pražského policejního ředitelství (konskripce) 1850-1914, Ullik Johann 1802 (otec Huga Ullika)
- Pobytové přihlášky pražského policejního ředitelství (konskripce) 1850-1914, Ullik Hugo 1838