Jan Kavan
B.Sc Jan Kavan | |
---|---|
![]() Jan Kavan | |
Místopředseda vlády Miloše Zemana | |
Ve funkci: 10. prosince 1999 – 15. července 2002 | |
3. ministr zahraničních věcí ČR | |
Ve funkci: 22. července 1998 – 15. července 2002 | |
Předseda vlády | Miloš Zeman |
Předchůdce | Jaroslav Šedivý |
Nástupce | Cyril Svoboda |
1. senátor za obvod č. 62 – Prostějov | |
Ve funkci: 23. listopadu 1996 – 23. listopadu 2000 | |
Předchůdce | Senát PČR vznikl |
Nástupce | Robert Kolář |
Poslanec Poslanecké sněmovny PČR | |
Ve funkci: 15. června 2002 – 15. června 2006 | |
Poslanec Federálního shromáždění (SL) | |
Ve funkci: 7. června 1990 – 4. června 1992 | |
Předseda Valného shromáždění OSN | |
Ve funkci: 10. září 2002 – 16. září 2003 | |
Předchůdce | Han Seung-soo |
Nástupce | Julian Hunte |
Stranická příslušnost | |
Členství | Labour Party (1972–1990) OF (1989–1991) Klub soc.dem. or. (1991–1992) ČSSD (od 1993) |
Narození | 17. října 1946 (77 let) Londýn Spojené království ![]() |
Choť | rozvedený |
Rodiče | Pavel Kavan a Rosemary Kavanová |
Děti | čtyři děti |
Alma mater | London School of Economics University of Reading University of Oxford |
Profese | politik, diplomat, novinář a esejista |
Ocenění | Medaile ministra zahraničních věcí Za zásluhy o diplomacii (2019) |
Commons | Jan Kavan |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d1/Bush_2002_UNGA.jpg/220px-Bush_2002_UNGA.jpg)
Jan Kavan (* 17. října 1946 Londýn) je bývalý český politik a diplomat, po sametové revoluci poslanec Sněmovny lidu Federálního shromáždění za Občanské fórum, pak za Klub poslanců sociálně demokratické orientace, v 90. letech místopředseda Zemanovy vlády a ministr zahraničních věcí, senátor za ČSSD, a také předseda Valného shromáždění OSN. V letech 1991–1996 čelil nařčení z údajné spolupráce se Státní bezpečností v době krátce po své emigraci z Československa do Spojeného království (1969).
Životopis
Původ
Narodil se v rodině diplomata a důstojníka československé exilové armády Pavla Kavana a jeho britské manželky Rosemary, povoláním učitelky.[1]. Jeho otec byl v 50. letech 20. století zatčen a v procesu s Rudolfem Slánským byl svědkem a v květnu 1953 souzen spolu s Eduardem Goldstückerem, Karlem Dufkem a Richardem Slánským, odsouzen k 25 letům vězení.[2]
Studium a emigrace
V 60. letech byl Kavan jako posluchač Univerzity Karlovy jedním z čelných představitelů studentského hnutí. V roce 1969 emigroval do Velké Británie, jejíž státní příslušnost jako země svého narození měl. Vystudoval mezinárodní vztahy na London School of Economics and Political Science a poté historii a politiku na univerzitách v Readingu a v Oxfordu. V Londýně založil a řídil agenturu Palach Press a dvě nadace – Nadaci Jana Palacha a Východoevropskou kulturní nadaci. Vytvořil tak jedno z nejvýznamnějších center československého exilu. V letech 1972–1990 byl členem Labouristické strany.
Politická činnost
V listopadu 1989 se vrátil do Československa a začal aktivně působit v Občanském fóru. Ve volbách roku 1990 zasedl do Sněmovny lidu, (volební obvod Praha) za OF. Po rozkladu Občanského fóra v roce 1991 působil nejprve jako nezařazený poslanec a pak od října 1991 přešel do Klubu poslanců sociálně demokratické orientace. Ve Federálním shromáždění setrval do voleb roku 1992.[3][4]
V letech 1991–1996 čelil nařčení ze spolupráce s StB pod údajným krycím jménem „Kato“.
V roce 1993 vstoupil do ČSSD. V senátních volbách roku 1996 byl zvolen členem horní komory českého parlamentu za ČSSD v obvodu Prostějov.[5]
Kavan byl členem vlády Miloše Zemana, v níž v letech 1998–2002 zastával úřad ministra zahraničních věcí ČR a zároveň v letech 1999–2002 i místopředsedy vlády. V době bombardování Jugoslávie v roce 1999, na jehož schválení premiérem se jako ministr zahraničních věcí aktivně účastnil,[6] později předložil společně se svým tehdejším řeckým kolegou návrh na zastavení bombardování, a to bez koordinace s ostatními diplomaty členských zemí NATO. Tento návrh byl zamítnut, protože na rozdíl od postoje Severoatlantické aliance předpokládal zastavení náletů a teprve poté splnění požadavků NATO jugoslávskou vládou.[7]
V letech 2002–2003 byl Kavan předsedou Valného shromáždění OSN. Ve volbách v roce 2002 byl zvolen do Poslanecké sněmovny Parlamentu České republiky za ČSSD a poslanecký mandát zastával až do konce volebního období, tj. do roku 2006.
V roce 2011 založil společně s Ilonou Švihlíkovou a Milanem Neubertem Spojenectví práce a solidarity, které zastřešuje šestnáct výrazně levicových subjektů.[8][9]
Rodinný život
Kavan je rozvedený a má čtyři děti.
Sporné momenty
Údajná spolupráce s StB
V letech 1969–1970 Kavan několikrát jednal v Londýně s konfidentem StB Zajíčkem, oficiálně pracovníkem československého velvyslanectví. Své styky s ním odůvodnil později tím, že netušil, že tento muž byl spolupracovníkem StB. Podle Kavanovy výpovědi byl Zajíček v rozhovorech s ním velmi kritický k okupaci ČSSR sovětskými vojsky a projevoval sympatie k pražskému jaru roku 1968. Předmětem jejich jednání bylo prodloužení tzv. výjezdních doložek československých studentů ve Velké Británii a Francii. Kavan vyhrál soudní spor v této otázce, a to jak u Městského soudu v Praze, tak u soudu odvolacího. Tento soud prohlásil, že Kavan s StB vědomě nespolupracoval. Svazek dokumentů StB o Kavanovi[10] vyšel v Česku knižně pod názvem „Kato – Příběh opravdového člověka“ a tomuto tématu se věnuje i kniha Sametová špína.[11].
Britský politolog John Keane napsal ve své knize Václav Havel – Tragédie o šesti dějstvích, že když byla kampaň proti Kavanovi na svém vrcholu, sešli se v Praze Jan Kavan, Václav Havel a Petr Uhl. Havel Uhlovi a Kavanovi sdělil, že ví, že Kavan nebyl spolupracovníkem StB, ale „z politických důvodů to nemůže říci veřejně“.[12]. Stejně o tom píše i Petr Uhl v knize svých pamětí Dělal jsem, co jsem považoval za správné.
Zmizelé tajné dokumenty
Jan Kavan ještě jako ministr zahraničí podepsal prohlášení, že skartoval 400 tajných spisů. Asi dvě třetiny z nich se ale později našly a zbytek zmizel neznámo kam.[13]
Kauza Gripen
Jan Kavan měl zvláštní roli v tzv. kauze Gripen kolem zakázek britské zbrojovky BAE Systems. Kavana do kauzy Gripen vtáhla švédská televize SvT. Exministr jim v rozhovoru natočeném skrytou kamerou řekl, že při obchodu s bojovými letadly typu Saab JAS-39 Gripen dostala úplatky řada vysokých českých politiků. Na otázku, kolik lidí v parlamentu bylo uplaceno, doslova použil anglické slovo dozens, tedy „tucty“. Později však toto svoje vyjádření zmírnil.[14]
Jednání s Hamasem
Podle informací Rádia Česko dojednal Kavan během návštěvy delegace politiků národních parlamentů EU v Gaze v roce 2009 rozhovory s palestinskou organizací Hamás. EU přitom odmítá jednat s tímto kontroverzním a militantním hnutím, které v pásmu Gaza vládne. Tato schůzka údajně zkomplikovala tehdejší jednání s Izraelem.[15][16]
Odkazy
Reference
- ↑ Archivovaná kopie. www.faber.co.uk [online]. [cit. 2012-12-26]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-05-10.
- ↑ [email protected], [email protected],. Karel Dufek (1916) – Witness story – Memory of Nations. www.pametnaroda.cz [online]. [cit. 2018-01-08]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2018-01-08. (anglicky)
- ↑ jmenný rejstřík [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-07-26]. Dostupné online.
- ↑ Jan Kavan [online]. Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky [cit. 2012-07-26]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-03-05.
- ↑ Volby do Senátu Parlamentu ČR konané dne 15.11. – 16.11.1996 [online]. volby.cz [cit. 2012-07-26]. Dostupné online.
- ↑ Historie minulých vlád | Vláda ČR. vlada.gov.cz [online]. [cit. 2024-01-16]. Dostupné online.
- ↑ Solana prakticky odmítl česko-řecký plán [online]. idnes.cz [cit. 2012-07-26]. Dostupné online.
- ↑ KAVAN, Jan. Spojenectví práce a solidarity. Britské listy [on-line]. 19. října 2011 [cit. 16. dubna 2014]. Dostupné on-line na: http://www.blisty.cz/art/60665.html
- ↑ NEUBERT, Milan. Spojenci PaS. Spojenectví práce a solidarity [on-line]. 30. září 2011 [cit. 16. dubna 2014]. Dostupné on-line na: http://www.i-spas.cz/index.php/nase-spojenectvi Archivováno 17. 4. 2014 na Wayback Machine.
- ↑ http://www.svazky.cz/test/svazkyMT.php?jmeno=Jan&prijm=Kavan&dnar=17.10.1946&mnar=&archivsvazek=&hledej=Hledat Evidence zájmových osob StB
- ↑ http://svedectvi.host.sk/svedek/kato.html Archivováno 5. 3. 2016 na Wayback Machine. Sametová špína
- ↑ http://www.blisty.cz/art/61477.html
- ↑ http://www.radio.cz/cz/clanek/41139 Další skandál z dílny Jana Kavana
- ↑ http://www.tyden.cz/rubriky/domaci/kavan-padl-do-lecky-kolem-gripenu_3797.html Kavan padl do léčky kolem gripenů
- ↑ http://zpravy.idnes.cz/delegace-obesla-sefa-vlcka-a-za-jeho-zady-jednala-s-hamasem-pzi-/zahranicni.asp?c=A090610_104234_zahranicni_adb Delegace obešla šéfa Vlčka a za jeho zády jednala s Hamasem
- ↑ http://www.rozhlas.cz/radio_cesko/exkluzivne/_zprava/583034[nedostupný zdroj] Vlček jede do Gazy, o Hamasu se jen šeptá
Literatura
- Vachalovský, P., Bok, J.: KATO: příběh opravdového člověka. Olomouc (2000): J. W. Hill. ISBN 80-86427-01-3
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jan Kavan na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jan Kavan
- Biografické heslo na webu MZV
Vláda Miloše Zemana | |||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Předseda vlády | Miloš Zeman (jmenován 17. července 1998, ČSSD) | ||||||||||||||||||||||||
Členové v den jmenování vlády 22. července 1998 | Vladimír Špidla (1. místopředseda vlády, práce a sociální věci, ČSSD) • Pavel Mertlík (místopředseda vlády – demise 12. dubna 2001, finance – pověřen 21. července 1999 – demise 21. dubna 2001, ČSSD) • Pavel Rychetský (místopředseda vlády, předseda Legislativní rady vlády, ČSSD) • Egon Lánský (místopředseda vlády pro koordinaci resortů zahraničí, vnitra a obrany – demise 1. prosince 1999, ČSSD) • Jan Kavan (místopředseda vlády – pověřen 10. prosince 1999, zahraniční věci, ČSSD) • Miroslav Grégr (místopředseda vlády – pověřen 30. května 2001, průmysl a obchod, ČSSD) • Jaroslav Bašta (bez portfeje – demise 23. března 2000, ČSSD) • Jaromír Císař (místní rozvoj – odvolán 26. dubna 2000, ČSSD) • Ivan David (zdravotnictví – demise 9. prosince 1999, ČSSD) • Pavel Dostál (kultura, ČSSD) • Jan Fencl (zemědělství, ČSSD) • Václav Grulich (vnitro – demise 4. dubna 2000, ČSSD) • Miloš Kužvart (životní prostředí, ČSSD) • Antonín Peltrám (doprava a spoje – odvolán 26. dubna 2000, ČSSD) • Ivo Svoboda (finance – odvolán 20. července 1999, ČSSD) • Vladimír Vetchý (obrana – odvolán 4. května 2001, ČSSD) • Eduard Zeman (školství, mládež a tělovýchova, ČSSD) | ||||||||||||||||||||||||
Členové jmenovaní později |
|
Ministři zahraničních věcí České republiky | ||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
| ||||||||||
Ministerstvo zahraničních věcí České republiky |
Senátor za obvod č. 62 – Prostějov | |
---|---|
1996–2000: Jan Kavan • 2000–2006: Robert Kolář • 2006–2018: Božena Sekaninová • 2018–dodnes: Jitka Chalánková |