Johann Herbert von Herberstein
Johann Herbert hrabě von Herberstein | |
---|---|
![]() Polní podmaršál Herbert von Herberstein (1917) | |
Nejvyšší hofmistr arcivévody Bedřicha | |
Ve funkci: 1912 – 1918 | |
Předchůdce | Anatol hrabě Bigot de St. Quentin |
Nástupce | funkce zanikla |
Velitel armádního sboru jezdectva Herberstein | |
Ve funkci: 1915 – 1915 | |
Předchůdce | Otto Berndt |
Nástupce | Georg von Lehmann |
Velitel 10. jezdecké divize | |
Ve funkci: 1914 – 1915 | |
Předchůdce | Gustav Loserth |
Nástupce | Viktor Bauer von Bauernhthal |
Vojenský atašé ve Francii | |
Ve funkci: 1900 – 1909 | |
Předchůdce | Ferdinand Schneider |
Nástupce | Robert hrabě Lamezan-Salins |
Vojenská služba | |
Služba | Rakousko-Uhersko![]() |
Hodnost | polní podmaršál (1917), generálmajor (1912) |
Narození | 3. dubna 1863 Vídeň |
Úmrtí | 30. října 1940 (ve věku 77 let) Štýrský Hradec |
Titul | ![]() |
Rodiče | Jan Zikmund z Herbersteinu a Julie Festeticsová z Tolny |
Příbuzní | Jan Albert z Herbersteinu a Jan Maxmilián z Herbersteinu (sourozenci) |
Profese | důstojník a hofmistr |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Johann Herbert hrabě z Herbersteinu (uváděn též jen jako Herbert, respektive Heribert) (německy Johann Herbert Graf zu Herberstein, Freiherr von Neuberg und Gutenhag) (3. dubna 1863 Vídeň – 30. října 1940 Štýrský Hradec) byl rakousko-uherský generál. V c. k. armádě sloužil od roku 1882 jako štábní důstojník u různých jednotek jezdectva. Uplatnil se také v diplomacii jako vojenský atašé ve Francii (1900–1909). Od roku 1912 byl nejvyšším hofmistrem vrchního velitele armády arcivévody Bedřicha. Za první světové války bojoval na východní frontě, kde byl velitelem divize a později armádního sboru jezdectva. V roce 1917 dosáhl hodnosti polního podmaršála, po rozpadu monarchie byl penzionován a žil v soukromí na rodových statcích ve Štýrsku.
Životopis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/30/Johann_Herbert_Herberstein_with_his_wife_Hilda%2C_born_Breuner.jpg/220px-Johann_Herbert_Herberstein_with_his_wife_Hilda%2C_born_Breuner.jpg)
Pocházel ze staré šlechtické rodiny Herbersteinů,[1][2] narodil se jako mladší syn hraběte Jana Zikmunda Herbersteina (1831–1907), majitele velkostatků ve Štýrsku a na Moravě, a jeho manželky Julie, rozené hraběnky Feštetićové (1835–1898).[3][4] Jan Herbert vyrůstal na zámku Herberstein a ve vídeňském paláci Feštetićů, část dětství strávil také ve Štýrském Hradci. Studoval na vojenské kadetní škole v Hranicích, později si doplnil vzdělání na Válečné škole (K.u.k. Kriegsschule) ve Vídni. Mezitím sloužil u 14. pluku dragounů, jako absolvent Válečné školy byl v hodnosti nadporučíka zařazen do sboru důstojníků generálního štábu a přidělen k 6. dragounskému pluku. Později byl štábním důstojníkem u jezdecké divize ve Lvově a u 3. armádního sboru ve Štýrském Hradci V letech 1898–1900 sloužil u 11. pěšího pluku ve Stockerau.
V letech 1900–1909 zastával funkci vojenského atašé v Paříži, zároveň plnil povinnosti vojenského diplomatického zástupce v Bruselu.[5][6] V roce 1901 byl povýšen na majora[7] a v roce 1906 na podplukovníka.[8] Z Francie mimo jiné vykonal studijní cestu do Alžírska, kde se měl seznámit s fungováním francouzské koloniální správy. Po návratu z Paříže byl roce 1909 povýšen na plukovníka a stal se velitelem 9. husarského pluku v Šoproni.[9][10][11] V prosinci 1912 byl jmenován do funkce nejvyššího hofmistra arcivévody Bedřicha, s nímž střídal pobyty v Albrechtově paláci ve Vídni, Grassalkovichově paláci v Prešpurku a na zámku v Židlochovicích.[12]
První světová válka
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fc/Johann_Herbert_Herberstein.jpg/220px-Johann_Herbert_Herberstein.jpg)
K datu 31. května 1914 byl povýšen do hodnosti generálmajora[13] a na začátku první světové války následoval arcivévodu Bedřicha jako vrchního velitele ve funkci generálního pobočníka. V prosinci 1914 byl jmenován velitelem 10. jezdecké divize[14] a zúčastnil se bojů v Haliči. Jeho jednotka byla téměř zdecimována v bitvě u Limanow-Lapanowa, poté byla přidělena k armádní skupině Pflanzer-Baltin. Kvůli chronické bronchitidě se Herberstein na podzim 1915 dočasně vzdal velení a odjel na měsíční léčebný pobyt do Merana. V září 1915 byl jmenován velitelem jezdeckého sboru Herberstein[15] a v rámci 17. armádního sboru se zúčastnil dalších bojů na východní frontě. Již v listopadu 1915 byl z aktivní služby odvolán a jako generální pobočník arcivévody Bedřicha jej doprovázel na inspekčních cestách na východní a italské frontě. K datu 1. června 1917 byl povýšen do hodnosti polního podmaršála[16] a v srpnu 1917 znovu převzal velení jezdeckého sboru, tentokrát na rumunské frontě. Po Brestlitevském míru byl v prosinci 1917 z rumunských hranic odvolán a do konce války nadále vykonával úřad nejvyššího hofmistra arcivévody Bedřicha. V armádě byl penzionován k datu 1. ledna 1919.[17]
Rodina
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cf/Hilda_Herberstein.jpg/220px-Hilda_Herberstein.jpg)
Oženil se v roce 1896 na zámku Grafenegg, jeho manželkou se stala hraběnka Hilda Breunerová (1872–1960), jedna z dcer posledního mužského potomka starého rodu Breunerů, hraběte Augusta Breunera (1828–1896).[18][19] Hilda byla c. k. palácovou dámou a dámou Řádu hvězdového kříže. Z manželství se narodili tři synové, Johann Otto (1897–1938), Johann Heribert (1898–?) a Johann Hans (1900–1950).[20][21]
Herbertův starší bratr Johann Maximilian (1862–1935) byl dědicem fideikomisu Herberstein ve Štýrsku, do roku 1918 byl členem Panské sněmovny.[22] Zemřel bez potomstva a majetek přešel na rodinu Johanna Herberta, která pak žila na zámku Herberstein. Další rodové sídlo zámek Eggenberg ve Štýrském Hradci byl prodán v roce 1939. Herbertův mladší bratr Johann Albert (1864–1945) byl majitelem velkostatku Střílky na Moravě a dlouholetým poslancem moravského zemského sněmu.[23]
Díky své manželce a sňatkům jejích sester získal Johann Herbert příbuzenské vazby na několik osobností německé a rakouské šlechty, jeho švagry byli kníže Viktor Hohenlohe-Schillingsfürst (1847–1923), kníže Karel Auersperg (1859–1927), hrabě Kuno Coudenhove (1858–1915) a hrabě Camillo Stubenberg (1861–1950).[24]
Jeho strýc Johann Heinrich (1832–1894) dosáhl v armádě hodnosti generála jezdectva a byl také nejvyšším hofmistrem arcivévody Bedřicha.[25] Další strýc Johann Ludwig (1842–1902) byl majitelem velkostatku Velké Opatovice a poslancem moravského zemského sněmu.[26]
Tituly a ocenění
Jako příslušník staré šlechtické rodiny byl v roce 1887 jmenován c. k. komořím,[27] v roce 1912 obdržel titul c. k. tajného rady s nárokem na oslovení Excelence.[28] Během vojenské služby získal několik vyznamenání v Rakousku-Uhersku, jako dlouholetý nejvyšší hofmistr arcivévody Bedřicha a jeho generální pobočník byl také nositelem řady ocenění v zahraničí.[29][30]
Rakousko-Uhersko
Jubilejní pamětní medaile (1898)
Vojenský záslužný kříž III. třídy (1907)
Vojenský jubilejní kříž (1908)
Řád železné koruny III. třídy (1910)
rytířský kříž Leopoldova řádu (1912)
Řád železné koruny II. třídy s válečnou dekorací (1915)
Vyznamenání za zásluhy o Červený kříž s válečnou dekorací (1916)
Vojenský záslužný kříž II. třídy s válečnou dekorací (1917)
komandérský kříž Leopoldova řádu s válečnou dekorací (1917)
Zahraničí
důstojník Řádu čestné legie (Francie)
velkokříž Řádu Isabely Katolické (Španělsko)
Řád Medžidie I. třídy (Osmanská říše)
Železný půlměsíc (Osmanská říše)
Řád červené orlice II. třídy (Německo)
Železný kříž II. třídy (Německo)
Železný kříž I. třídy (Německo)
velkokříž Řád sv. Alexandra (Bulharsko)
komandér Řádu Leopolda (Belgie)
velkodůstojník Řádu Leopolda II. (Belgie)
komandér Řádu sv. Mořice a Lazara (Itálie)
komandér Řádu Fridrichova (Württembersko)
Záslužný řád bavorské koruny (Bavorsko)
Řád sv. Michaela (Bavorsko)
rytíř Řádu Albrechtova (Sasko)
Odkazy
Reference
- ↑ Ottův slovník naučný, díl XI.; Praha, 1897 (reprint 1998); s. 145–146 ISBN 80-7185-156-6
- ↑ POUZAR, Vladimír: Almanach českých šlechtických rodů 2003; Praha, 2002; 473 s. ISBN 80-85955-25-3
- ↑ Rodina Johanna Sigmunda Herbersteina na webu geni.com dostupné online
- ↑ Rodokmen Feštetićů na webu euweb.cz dostupné online
- ↑ Jahrbuch des k.u.k. auswärtigen Dienstes 1901; Vídeň, 1901; s. 38 dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1902; Vídeň, 1901; s. 240 dostupné online
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer 1902; Vídeň, 1901; s. 203 dostupné online
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer 1907; Vídeň, 1906; s. 211 dostupné online
- ↑ Přehled velitelů pluků rakousko-uherské armády 1900–1914 dostupné online
- ↑ Schematismus für das Kaiserliche und Königliche Heer 1911; Vídeň, 1910; s. 796 dostupné online
- ↑ Generale und Oberste des k.u.k. Heeres 1912; Vídeň, 1912; s. 16 dostupné online
- ↑ HOLEC, Roman: Bratislavskí Habsburgovci; Bratislava, 2019; s. 76–77 ISBN 978-80-569-0254-7
- ↑ Generale und Obersten 1914; Vídeň, 1914; s. 9 dostupné online
- ↑ Přehled velitelů jezdeckých divizí rakousko-uherské armády 1914–1918 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Přehled velitelů armádních sborů rakousko-uherské armády 1883–1918 na webu austro-hungarian army dostupné online
- ↑ Generale und Obersten (k.u.k. Heer) 1917; Vídeň, 1917; s. 7 dostupné online
- ↑ Služební postup Johanna Herberta Herbersteina in: SCHMIDT-BRENTANO, Antonio: Die k. k. bzw. k. u. k. Generalität 1816–1918; Vídeň, 2007; s. 69 dostupné online
- ↑ Gothaisches genealogisches Taschenbuch der gräflichen Häuser 1896; Gotha, 1896; s. 176–177 dostupné online
- ↑ Rodina Augusta Breunera na webu geni.com dostupné online
- ↑ Rodina Johanna Herberta Herbersteina na webu geni.com dostupné online
- ↑ Gothaisches genealogisches Taschenbuch der gräflichen Häuser 1938; Gotha, 1938; s. 255 dostupné online
- ↑ Johann Maximilian Herberstein na webu Rakouského parlamentudostupné online
- ↑ MALÍŘ, Jiří: Biografický slovník poslanců moravského zemského sněmu v letech 1861–1918; Centrum pro studium demokracie a kultury Brno, 2012; s. 249–250 ISBN 978-80-7325-272-4
- ↑ Rodokmen Breunerů na webu euweb.cz dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1893; Vídeň, 1893; s. 60 dostupné online
- ↑ Jan Ludvík z Herbersteinu na webu Parlamentu České republiky dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1889; Vídeň, 1889; s. 251 dostupné online
- ↑ Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1913; Vídeň, 1913; s. 249 dostupné online
- ↑ Přehled řádů a vyznamenání Johanna Herberta Herbersteina in: STEINER, Jörg, C.: Schematismus der Generale und Obersten der k.u.k. Armee 1918; Vídeň, 1992; s. 23 dostupné online
- ↑ Přehled řádů a vyznamenání Johanna Herberta Herbersteina in: Hof- und Staats-Handbuch der Österreichisch-Ungarischen Monarchie: für das Jahr 1918; Vídeň, 1918; s. 47 dostupné online
Literatura
- Der Landständische Adel des Herzogthums Steiermark; Landesarchiv Steiermark, Štýrský Hradec, 2020; kapitola Herberstein (s. 798–830) dostupné online