John William Waterhouse
John William Waterhouse | |
---|---|
![]() | |
Narození | 6. dubna 1849 Řím |
Úmrtí | 11. února 1917 (ve věku 67 let) Londýn |
Příčina úmrtí | rakovina |
Místo pohřbení | Kensal Green |
Alma mater | Královská akademie umění |
Povolání | malíř a projektant |
Choť | Esther Kenworthy Waterhouse (od 1883)[1][2] |
Podpis | ![]() |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
John William Waterhouse (pokřtěn 6. dubna 1849 – 10. února 1917) byl anglický malíř známý svými obrazy v prerafaelitském stylu. Přídomek „moderní prerafaelita“ si vysloužil vzhledem k tomu, že tvořil až několik desítek let po rozpadu tzv. Prerafaelitského bratrstva, které zažívalo největší slávu v polovině 19. století. Inspiroval se jak někdejšími prerafaelity, tak i svými současníky – impresionisty. Jeho díla jsou známa zobrazováním žen z řecké mytologie a Artušovských legend.
Narodil se v Itálii. Oba jeho rodiče byli malíři pocházející z Anglie. Později se přestěhoval do Londýna, kde se zapsal na Royal Academy of Arts. Záhy zde začal vystavovat na výročních letních výstavách, na nichž vystavoval velké malby zobrazující scény z každodenního života a mytologie starých Řeků. Později ve své kariéře se přiklonil k prerafaelitskému stylu malby, přestože tento styl nebyl na Britské umělecké scéně v módě už několik desítek let.
Ačkoliv Waterhouse nebyl tak známý jako dřívější prerafaelité, např. Dante Gabriel Rossetti, John Everett Millais či William Holman Hunt, jsou jeho práce v současnosti vystaveny v několika nejvýznamnějších britských uměleckých galeriích. V roce 2009 uspořádala Royal Academy of Arts velkou retrospektivní výstavu jeho díla.
Biografie
Mládí
J. W. Waterhouse se narodil britským malířům Williamovi a Isabelle Waterhouseovým v Římě roku 1849. Tedy ve stejném roce kdy Prerafaelitské bratrstvo (Dante Gabriel Rossetti, John Everett Millais a William Holman Hunt), poprvé rozvířilo stojaté vody londýnské umělecké scény. Přesný den jeho narození není znám, ale pokřtěn byl 6. dubna, a pozdější znalec Waterhouseova díla, Peter Trippi, se domnívá, že se narodil někdy mezi 1. a 23. lednem. Dětství strávené v Itálii se projevilo také na jeho malbách, které často zpodobňují výjevy z antického Říma nebo římské mytologie.
V roce 1854 se manželé Waterhouseovi vrátili i se synem zpět do Anglie a nastěhovali se do nového domu v South Kensingtonu v Londýně, který se nacházel v blízkosti nově založeného muzea. V roce 1871 nastoupil Waterhouse na již zmíněnou Royal Academy of Arts, kde původně studoval sochu, ale později se přeorientoval na malbu.
Počátky tvorby
Časná Waterhouseova díla nebyla v prerafaelitském stylu, ale zobrazovala klasická téma po vzoru Lawrence Alma-Tademy a Fredericka Leightona. Tyto jeho časné práce byly vystaveny v různých galeriích, a jeho dílo z roku 1874 nazvané „Spánek a jeho nevlastní bratr Smrt“ bylo vystaveno na výroční výstavě Royal Academy.
Obraz měl velký úspěch, a od té doby vystavoval Waterhouse na každé výroční výstavě až do roku 1916, s výjimkou let 1890 a 1915. Jeho pozice na londýnské umělecké scéně se utužovala, a snad i díky tomuto úspěchu rostl také rozsah jeho děl.
Pozdní tvorba
V roce 1883 se oženil s Esther Kenworthyovou, dcerou ředitele umělecké školy z Ealingu, která také vystavovala na Royal Academy. Neměli spolu žádné děti. V roce 1895 byl Waterhouse jmenován členem akademie. Učil na umělecké škole St. John’s Wood a zasedal v radě Royal Academy.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/93/Waterhouse-sleep_and_his_half-brother_death-1874.jpg/220px-Waterhouse-sleep_and_his_half-brother_death-1874.jpg)
Jedním z nejznámějších Waterhouseových děl je malba nazvaná Paní ze Shalott (The Lady of Shalott). Jedná se o portrét ženy z Artušovských legend, která umírá poté, co nezíská Lancelotovu lásku. Ve skutečnosti namaloval Waterhouse s touto postavou tři obrazy, v roce 1888, 1894 a 1916. Dalším Waterhouseovým objektem byla Ofélie ze Shakespearovy hry Hamlet. Nejznámější obraz s Ofélií ji zobrazuje těsně před smrtí, jak sedí u jezera a zaplétá si do vlasů květiny. Stejně jako Paní ze Shalott a jeho další díla se i tento obraz zabývá tématem ženy umírající ve vodě nebo blízko ní.
Waterhouse bohužel nemohl dokončit sérii obrazů s Ofélií, protože se u něj v roce 1915 projevila rakovina ve smrtelném stádiu. Umírá o dva roky později a je pohřben na hřbitově Kensal Green v Londýně.
Galerie
Jeho dílo obsahuje 118 maleb.
70. léta
- Undine
1872 - Gone But Not Forgotten (Odešel, ale není zapomenut)
1873 - The Unwelcome Companion - a Street Scene in Cairo (Nevítaný společník – Pouliční výjev v Káhiře)
1873 - La Fileuse
1874 - Peristyle (Sloupořadí)
1874 - Miranda
1875 - Temple of Aesculapius (Nemocné dítě v Asklépiově chrámě)
1877 - The Remorse of the Emperor Nero after the Murder of his Mother (Císař Nero má výčitky svědomí po vraždě své matky)
1878
80. léta
- Dolce far Niente
1880 - Diogenes (Díogenés)
1882 - The Favorites of the Emperor Honorius (Oblíbenci císaře Honoria)
1883 - Consulting the Oracle (Schůzka s vědmou)
1884 - Saint Eulalia
1885 - Magic Circle (Magický kruh)
1886 - Cleopatra (Kleopatra)
1888 - The Lady of Shalott (Paní ze Shalott)
1888 - Ophelia (Ofélie)
1889
90. léta
- A Roman Offering (Římská oběť)
1890 - Circe Offering the Cup to Odysseus (Kirké nabízející Odysseovi pohár)
1891 - Ulysses and the Sirens (Odysseus a sirény)
1891 - Danaë
1892 - Circe Invidiosa
1892 - Hylas and the Nymph (Hylás a nymfa)
1893 - La Belle Dame sans Merci
1893 - A Female Study (Studie ženy)
1894 - The Lady of Shallot Looking at Lancelot (Paní ze Shalott pohlíží na Lancelota)
1894 - Ophelia (Ofélie)
1894 - The Shrine (Svatyně)
1895 - Saint Cecilia (Svatá Cecílie)
1895 - Pandora
1896 - Hylas and the Nymphs (Hylás a Nymfy)
1896 - Juliet (Julie)
1898
1900
- The Sieren (Siréna)
circa 1900 - Destiny (Osud)
1900 - Lady Clare
1900 - Nymphs finding the Head of Orpheus (Nymfy nacházející Orfeovu hlavu)
1900 - Mermaid (Mořská panna)
1901 - The Crystal Ball (Křišťálová koule)
1902 - The Missal (Misál)
1902 - Windflowers (Sasanky)
1902 - '[Boreas (Boreás)
1903 - Echo and Narcissus (Echó a Narcis)
1903 - Psyche Opening the Golden Box (Psyché otevírá zlatou skříňku)
1903 - Psyche Opening the Door into Cupid's Garden (Psyché otevírá dveře do Kupidovy zahrady)
1904 - Lamia
(verze 1)
1905 - Jason and Medea (Jason a Médea)
1907 - The Bouquet (Kytice)
(studie)
1908 - Ophelia (Ofélie) (studie)
circa 1908 - Gather Ye Rosebuds While Ye May (Sesbírejte poupata, dokud kvetou)
1908 - The Soul of the Rose (Duše růže)
1908 - Gather Ye Rosebuds While Ye May (Sesbírejte poupata, dokud kvetou)
1909 - Lamia
(verze 2)
1909 - Thisbe
1909
1910–1916
- Ophelia (Ofélie)
1910 - Spring Spreads One Green Lap of Flowers (Jaro rozprostírá zelený polštář květin)
1910 - The Charmer (Čarodějka)
1911 - Penelope and the Suitors (Penelopa a její ctitelé)
1912 - The Annunciation (Zvěstování)
1914 - Beatrice
Circa 1915 - Dante and Beatrice (Dante a Beatrice)
1915 - I am Half-sick of Shadows, Said the Lady of Shalott (Ze stínů již jsem napůl chorá, řekla paní ze Shalott)
1916 - A Tale from the Decameron (Příběh z Dekameronu)
1916 - Miranda – The Tempest (Miranda – Bouře)
1916 - Tristan and Isolde (Tristan a Isolda)
1916
Reference
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu John William Waterhouse na Wikimedia Commons
- (anglicky) John William Waterhouse.net
- (anglicky) John William Waterhouse (The Art and Life of JW Waterhouse) Archivováno 14. 2. 2020 na Wayback Machine.
- (anglicky) John William Waterhouse (Comprehensive Painting Gallery)