Josef Zítek
Josef Zítek | |
---|---|
![]() Josef Zítek r. 1881 (kreslil Josef Mukařovský, z archivu ÚČL AV ČR) | |
Jiná jména | Josef von Zitek |
Narození | 4. dubna 1832 Karlín Rakouské císařství ![]() |
Úmrtí | 2. srpna 1909 (ve věku 77 let) Smíchov Rakousko-Uhersko ![]() |
Místo pohřbení | Malenice |
Národnost | česká |
Vzdělání | pražská polytechnika, Akademie výtvarných umění ve Vídni |
Alma mater | Akademie výtvarných umění ve Vídni |
Povolání | architekt |
Titul | baron |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Josef Zítek nebo také Josef von Zitek (4. dubna 1832 Karlín[1] – 2. srpna 1909 Smíchov[2]) byl český architekt, autor původního projektu Národního divadla v Praze.
Život a dílo
Narodil se v roce 1832 v pražském předměstí Karlíně. Otec zemřel na choleru krátce před jeho narozením. Vyrůstal s matkou a starším bratrem zpočátku v nuzných poměrech. V roce 1839 dostala matka místo pradleny v domě advokáta Adolfa Pinkase, který Josefovi umožnil získat vzdělání.[3] [4]
Od roku 1848 studoval pražskou polytechniku, od roku 1851 přešel na polytechniku a Akademii výtvarných umění ve Vídni. Jako výborný student byl osvobozen od školného z důvodu nemajetnosti, studoval italštinu, francouzštinu a ruštinu. Vyučil se i zednickému řemeslu.[3] [5]Studium ukončil v roce 1854 s vyznamenáním a nastoupil do ateliéru architekta Josefa Kannera.[6] Po dvou letech přešel do ateliéru svých bývalých profesorů van der Nülla a Sicarda, kde za svůj první samostatný projekt získal v roce 1858 římskou cenu architektury spojenou s dvouletým pobytem v Římě na náklady francouzského krále. [3] [5]
Studijní pobyt v Itálii, kde poznal bohatost římských staveb, měl velký vliv na jeho tvorbu. V letech 1858–1862 absolvoval stipendijní studijní pobyty v Itálii, Francii a Německu. Při pobytu v Itálii získal mecenáše ve výmarském velkovévodovi Karlu Alexandrovi. První velkou zakázku, Zemskou galerii a muzeum ve Výmaru, realizoval v letech 1863–1868.[5] [6]Následovaly projekty pro další šlechtické rody na přestavby zámků v Bečově a Petrohradu. [3] [4]
V letech 1864–1904 působil jako profesor na Zemském polytechnickém ústavu v Praze. [6]Jeho žáky byli například Antonín Wiehl, pozdější vůdčí osobnost české neorenesance [7] a Josef Schulz, s nímž spolupracoval na několika stavbách.[4] V roce 1866 uspořádal na Staroměstské radnici výstavu svých skic a výkresů z cest po Itálii a Francii. [3] Usiloval o možnost podílet se na vybudování Národního divadla a přihlásil svůj projekt do vyhlášené soutěže. Jeho návrh byl odbornou komisí posouzen jako nejlepší a valná hromada přípravného Sboru oficiálně schválila jeho realizaci.[5] [4]Mezi jeho další práce z tohoto období patří schodiště Thunovského paláce na Malé Straně, návrh pomníku K.H.Borovského na Olšanských hřbitovech a především projekt Mlýnské kolonády v Karlových Varech. [3] Věnoval se také restaurování historických staveb.
Po požáru Národního divadla v roce 1881 jeho tvůrčí činnost ustala. Stavbu provázelo od samého začátku mnoho sporů, hádek a osobních útoků, které se po požáru ještě přiostřily. Sbor Národního divadla odmítl projekt obnovy zpracovaný Josefem Zítkem a ten po hlasech, které mu přičítaly odpovědnost za požár i odjezd na svatební cestu do ciziny, na místo architekta Národního divadla rezignoval.[4] [5] Zařekl se, že do znovuotevřeného divadla už nikdy nevstoupí. Rekonstrukci dokončil jeho žák Josef Schulz. [3] [6] Posledním realizovaným návrhem Josefa Zítka (spolu s Josefem Schulzem) bylo Rudolfinum, dokončené roku 1884. Dále působil v různých památkových a uměleckých komisích, pracoval jako odborný poradce v oblasti architektury.
Od té doby většinu času strávil na zámku v jihočeských Lčovicích, který vyženil v roce 1881, když si po desetileté známosti vzal svou snoubenku Bertu Lippertovou. [3] Věnoval se úpravě svého sídla, hospodaření a výrobě sýrů. V roce 1885 se mu narodil syn Berthold a o tři roky později syn Rudolf. Ke konci svého života v roce 1908 získal titul barona. [4] Od roku 1881 bydlel Zítek s rodinou v Praze na Janáčkově nábřeží č. 53, kde také v roce 1909 zemřel. Je pochován v Malenicích poblíž Lčovic v okrese Strakonice.
Projekty a stavby
- 1859: návrh na římskokatolický kostel v Rakové (okres Čadca)[8]
- 1862: restaurační budova Rudolfov v Jindřichově Hradci
- 1862: návrh na restaurování zámku v Bečově nad Teplou (částečná realizace)
- 1863–1868: Zemská galerie a muzeum ve Výmaru. Budova byla téměř zničena v roce 1945, rekonstrukcí prošla teprve v letech 1996–1998, nyní je sídlem Neues Museum Weimar.[zdroj?]
- 1864: projekt pivovaru a návrh přestavby zámku hraběte Černína v Petrohradu [9]
- 1865–1881: návrh Národního divadla v Praze (po požáru roku 1881 projekt převzal Josef Schulz)
- 1871–1881: Mlýnská kolonáda v Karlových Varech
- 1876–1881: Rudolfinum v Praze (spolu s Josefem Schulzem)
- od r. 1883: úprava vlastního sídla – zámku ve Lčovicích
- 1899: Gymnázium Děčín
Galerie
- Josef Zítek
- Budova Národního divadla
-
- Mlýnská kolonáda v Karlových Varech
- Neues Museum ve Výmaru
- Hrob Josefa Zítka v Malenicích
Odkazy
Reference
- ↑ Matriční záznam o narození a křtu farnosti Žižkov
- ↑ Matriční záznam o úmrtí a pohřbu farnosti Smíchov
- ↑ a b c d e f g h CODR, Milan; FLEYBERK, Jiří. Přemožitelé času sv. 12. Praha: Mezinárodní organizace novinářů, 1989. Kapitola Josef Zítek, s. 132–136.
- ↑ a b c d e f LEBROVÁ, Dobromila. Josef Zítek, architekt, stavitel Národního divadla. Pozitivní noviny. 2009-08-02. Dostupné online.
- ↑ a b c d e Josef Zítek. www.payne.cz [online]. [cit. 2021-02-05]. Dostupné online.
- ↑ a b c d POCHE, Emanuel, a kol. Encyklopedie českého výtvarného umění. Praha: Academia, 1975. S. 577.
- ↑ WIRTH, Zdeněk. Antonín Wiehl a česká renesance. první. vyd. Praha: Jan Štenc, 1921 (1921 tisk). 27 s. Zvláštní otisk ze sborníku Umění.
- ↑ Josef Zítek pod vlastní střechou. Hospodářské noviny (HN.cz) [online]. 1995-10-20 [cit. 2023-03-20]. Dostupné online.
- ↑ ANDĚL, Rudolf, a kolektiv. Hrady, zámky a tvrze v Čechách, na Moravě a ve Slezsku: Severní Čechy. Svazek III. Praha: Nakladatelství Svoboda, 1984. 664 s. Kapitola Petrohrad – zámek, s. 373. Dále jen Anděl 1984.
Literatura
- Poche, Emanuel (red.), Encyklopedie českého výtvarného umění, Praha 1975, s. 577
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Josef Zítek na Wikimedia Commons
- Obec Malenice
- TACE databáse
- Česká televize: Josef Zítek a Národní divadlo
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |