Jozef Ľudovít Holuby
Jozef Ľudovít Holuby | |
---|---|
![]() Jozef Ľudovít Holuby r. 1896 | |
Narození | 25. března 1836 Lubina, Rakouské císařství ![]() |
Úmrtí | 15. června 1923 (ve věku 87 let) Pezinok, Československo ![]() |
Bydliště | Československá republika |
Národnost | slovenská |
Povolání | protestantský kazatel |
Znám jako | protestantský kazatel botanik národopisec spisovatel národní buditel |
Děti | dcera |
Příbuzní | Karol Holuby (bratr) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jozef Ľudovít Holuby (25. března 1836 v Lubině[1] – 15. června 1923 v Pezinku) byl slovenský protestantský kazatel, botanik, národopisec, spisovatel a národní buditel.[2][3]
Životopis
Narodil se do rodiny evangelického duchovního, jenž jej již od mládí vedl k zájmu o přírodu. Studoval na střední škole v Modře, následně na bratislavském Evangelickém lyceu. Mezi roky 1855 až 1858 studoval teologii, následně rok působil jako vychovatel a roku 1860 získal stipendium na vídeňské evangelické teologické fakultě. Od téhož roku začal působit coby kaplan ve Skalici, odkud po roce odešel a stal se farářem v Zemianském Podhradie. Tady vydržel až do roku 1909, kdy odešel na odpočinek ke své dceři do Pezinku.[3]
V místech, kde působil, se zajímal o tamní flóru. Studoval tak rostliny v Bošácké dolině, okolo Pezinku, v Tematínských kopcích, ale také na Považském Inovci či v přírodní rezervaci Šúr u Svätého Jána. Zabýval se také systematickou botanikou a v ní se věnoval především oboru ostružiník (Rubus).[3]
Své příspěvky zasílal do odborných časopisů a ročenek přírodovědeckých spolků v Bratislavě a Trenčíně. Přispíval do Letopisů Matice slovenské, ale i do zahraničních časopisů Österreichische botanische Zeitschrift a Deutsche botanische Zeitschrift. Od roku 1877 do konce svého působení v Zemianském Podhradie předsedal Přírodovědeckému spolku Trenčínské župy. Zakládal Matici slovenskou a byl členem dalších domácích i zahraničních vědeckých společností. V roce 1897 se stal členem Národopisné společnosti československé a stal se též prvním čestným členem Československé botanické společnosti. Roku 1922 získal na Přírodovědecké fakultě Karlovy univerzity v Praze čestný doktorát přírodních věd.[3]
Jeho standardní botanická zkratka je HOLUBY a k jeho poctě se používá jméno druhu nebo vnitrodruhového taxonu ve tvaru „holubyi“ nebo „holubyana“, tedy například Ophrys holoserica subsp. holubyana.[3]
Na jeho počest po něm byla pojmenována Holubyho chata na Velké Javořině, jejíž výstavba započala krátce po jeho smrti.[4] V červenci 2013 byla na chatě odhalena pamětní deska s jeho bustou.[5]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dd/Jozef-Ludovit-Holuby-hrob.jpg/220px-Jozef-Ludovit-Holuby-hrob.jpg)
Dílo
Svou největší botanickou práci Flora des Trencsiner Comitates (Kvetena župy trenčianskej) napsal v němčině a nejprve ji po částech vydával v ročenkách trenčínského přírodovědeckého spolku. Dalším významným dílem je Niečo o maliníkoch Bošáckej doliny (ve Slovenských pohľadoch). Vedle botanických prací sbíral též místní pohádky, pověsti i další etnografické materiály. Nevydaným dílem zůstal kupříkladu seznam hub z okolí Zemianského Podhradí (1876–1884).[3]
Část rukopisné pozůstalosti je uložena v Literárním archivu Matice slovenské. Tři herbáře, které po Holubym zůstaly, jsou uloženy každý na jiném místě. Jeden (obsahující více než 12 tisíc exemplářů) je uložen v rumunské Bukurešti, další (s flórou z okolí Trenčína) zpracovaný pro Slovenskou muzeální spoločnosť v Martině je uložena v Prírodovednom múzeu Slovenského národného múzea v Bratislavě. Poslední z trojice obsahující rostliny z okolí Pezinku je archivována na Katedře botaniky pražské Přírodovědecké fakulty Karlovy univerzity. Holuby nashromáždil též sbírku mechů (čítající asi 3 tisíce exemplářů), která je uložena v rumunské Kluži.[3]
Odkazy
Reference
- ↑ Záznam o křtu v matrice evangelického církevního sboru v Lubině
- ↑ Jozef Ľudovít Holuby 1836–1923 [online]. Zemianske Podhradie: Obecní úřad, 2013-04-06, rev. 2013-04-07 [cit. 2019-07-01]. Dostupné online. (slovensky)
- ↑ a b c d e f g MÖLLEROVÁ, Jana. Homo botanicus: Holuby, Jozef Ľudovít [online]. Praha: Botany.cz, 2010-04-14 [cit. 2013-08-07]. Dostupné online.
- ↑ Názov Holubyho chata [online]. Holubyho Chata [cit. 2014-01-08]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-12-23. (slovensky)
- ↑ Slovák Jozef Holuby sa vracia na Javorinu, po sto rokoch. aktuality.sk [online]. 2013-07-26 [cit. 2014-01-08]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-01-08.
Literatura
- HOLUBY, Jozef Ľudovít. Z mojích časov kaplánskych. Turčiansky Sväty Martin: Jozef Ľudovít Holuby, 1922. Dostupné online. (slovensky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jozef Ľudovít Holuby na Wikimedia Commons
- Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Jozef Ľudovít Holuby