Kukačka dvoubarvá
![]() | |
---|---|
![]() Kukačka dvoubarvá | |
Stupeň ohrožení podle IUCN | |
![]() zranitelný[1] | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | živočichové (Animalia) |
Kmen | strunatci (Chordata) |
Podkmen | obratlovci (Vertebrata) |
Třída | ptáci (Aves) |
Podtřída | letci (Neognathae) |
Řád | kukačky (Cuculiformes) |
Čeleď | kukačkovití (Cuculidae) |
Rod | kukačka (Centropus) |
Binomické jméno | |
Centropus nigrorufus (Cuvier, 1816) | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Kukačka dvoubarvá (Centropus nigrorufus) je druh kukačky, která se endemitně vyskytuje na indonéském ostrově Jáva.
Systematika
Druh formálně popsal francouzský přírodovědec Georges Cuvier v roce 1816. Jedná se o monotypický taxon, tzn. netvoří žádné poddruhy.[2] Na základě molekulárních dat byla za sesterský taxon kukačky dvoubarvé určena kukačka vraní (Centropus sinensis).[3]
Výskyt
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d7/Catalogue_of_the_birds_in_the_British_Museum_%281874%29_%2814752141211%29.jpg/220px-Catalogue_of_the_birds_in_the_British_Museum_%281874%29_%2814752141211%29.jpg)
Kukačka dvoubarvá je endemickým druhem Jávy, kde se vzácně vyskytuje ve fragmentovaných populacích v močálovitých lesích přímořských oblastí na severní a jižní části ostrova. Jedná se o stálý druh, typické stanoviště tvoří močály a mangrovy nížin, jimž dominují rostlinná společenstva rodů Acrostichium, Saccharum, Imperata či Nypa. Vyskytuje se na sladkovodních bažinách i v blízkosti brakických vod.[4] Může zalétat i dále do vnitrozemí, kde se může krmit na zrnech mladé rýže.[5]
Popis
Tato kukačka dosahuje výšky kolem 46 cm. Zobák je dlouhý kolem 40 mm, ocas samce 182–242 mm, u samice dosahuje délky 242– 262 mm. Duhovky jsou červené, zobák a nohy černé. Samec i samice vypadají stejně, i když samice je nepatrně větší. Většina těla je černá, křídelní krovky jsou nápadně červenohnědé. Horní část hřbetu je fialově lesklá. Ocas je výrazně dlouhý, černý, zespoda černý s fialovým odleskem.[6]
Biologie
Živí se hlavně hmyzem, který sbírá za pochodu poblíž vodních ploch, vysušených částí močálů i ve vysoké trávě. S oblibou sezobne i menší obratlovce jako jsou obojživelníci nebo plazi, výjimečně sežere i menšího savce jako je krysa. Hnízdo si staví z listů trav a kapradí. V průměru má 30 cm a bývá umístěno ve vegetaci několik metrů nad zemí. Samice snáší 1–5 bílých vajec o rozměrech 39×31 mm.[7]
Ohrožení a početnost
Mezinárodní svaz ochrany přírody (IUCN) považuje druh za zranitelný s klesající populací. Důvodem je hlavně nízká početnost, kterou ohrožuje zánik přirozených stanovišť. Zatímco lesy bývají vysekány a zabrány pro zemědělskou půdu a výstavbu, přirozené močály jsou přeměňovány na rybníky pro chovné ryby. Zbylý vhodný habitat je silně fragmentován. Druh částečně ohrožuje i lov. V minulosti se kukačka chovala a byla dokonce zaznamenána k prodeji na místních trzích. Celková populace se zcela hrubě a předběžně odhaduje na 3500–15 000 jedinců.[4]
Odkazy
Reference
- ↑ The IUCN Red List of Threatened Species 2021.3. 9. prosince 2021. Dostupné online. [cit. 2021-12-27].
- ↑ Turacos, bustards, cuckoos, mesites, sandgrouse. www.worldbirdnames.org [online]. IOC World Bird List v13.2 [cit. 2023-11-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ SORENSON, Michael; PAYNE, Robert. A molecular genetic analysis of cuckoo phylogeny. In: PAYNE, Robert. The Cuckoos (Bird Families of the World). Oxford: Oxford University Press, 2005. Dostupné online. ISBN 0-19-850213-3. S. 68-94. (anglicky)
- ↑ a b Centropus nigrorufus [online]. The IUCN Red List of Threatened Species 2016, 2016 [cit. 2023-11-01]. Dostupné online. DOI 10.2305/IUCN.UK.2016-3.RLTS.T22684236A93020531.en. (anglicky)
- ↑ BUDI, Nurdin Setio. Sunda Coucal Centropus nigrorufus eating young rice seeds. KUKILA. 2014-03-21, roč. 17, čís. 2, s. 152–153. Dostupné online [cit. 2023-11-01]. ISSN 0216-9223. (anglicky)
- ↑ PAYNE, Robert B.; SORENSON, Michael D.; KLITZ, Karen; MEGAHAN, John. The cuckoos. New York: Oxford university press, 2005. ISBN 0198502133. S. 236-237. (anglicky)
- ↑ ERRITZØE, Johannes, et al. Cuckoos of the world. London: Christopher Helm, 2012. (Helm identification guides). ISBN 978-0-7136-6034-0. S. 178. (anglicky)
Literatura
- ERRITZØE, Johannes, et al. Cuckoos of the world. London: Christopher Helm, 2012. (Helm identification guides). ISBN 978-0-7136-6034-0. (anglicky)
- PAYNE, Robert B.; SORENSON, Michael D.; KLITZ, Karen; MEGAHAN, John. The cuckoos. New York: Oxford university press, 2005. ISBN 0198502133. (anglicky)
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu kukačka dvoubarvá na Wikimedia Commons
Taxon Centropus nigrorufus ve Wikidruzích