SU-14
SU-14 | |
---|---|
![]() Prototyp SU-14 v roce 1934 | |
Typ vozidla | samohybné dělo |
Země původu | ![]() |
Historie | |
Výrobce | Závod č. 185 Im. Kirova[1] |
Období výroby | 1934–1936 |
Vyrobeno kusů | 1 (SU-14) 1 (SU-14-1) |
Základní charakteristika | |
Posádka | 7 |
Délka | 9,45 m |
Šířka | 3,24 m |
Výška | 3,05 m |
Hmotnost | 47 t (SU-14) 64 t (SU-14-1) |
Pancéřování a výzbroj | |
Pancéřování | 10–20 mm (SU-14) 30–50 mm (SU-14-1) |
Hlavní zbraň | 203mm dělo B4 vz.1931 152mm dělo Br-2 |
Sekundární zbraně | 2x kulomet DT ráže 7,62 mm |
Pohon a pohyb | |
Motor | zážehový dvanáctiválec M-17T (SU-14) M-17F (SU-14-1) |
Síla motoru | 298 kW (SU-14) 500 kW (SU-14-1) |
Max. rychlost | 27 km/h |
Dojezd | 100 km |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
SU-14 je sovětské samohybné dělo postavené na podvozku tanku T-35 a využívající díly z typu T-28. Původní prototyp z roku 1934 byl vyzbrojen dělem B-4 vz. 1931 ráže 203 mm. Samohybné dělo SU-14 bylo testováno v letech 1934–1935. V roce 1936 byl postaven upravený prototyp SU-14-1. Výzbroj poté tvořilo námořní dělo Br-2 ráže 152,4 mm.[2][3]
Vývoj a nasazení
Prototyp SU-14-1 měl rekonstruovanou převodovku, upravený podvozkový systém a výkonnější motor M-17F o výkonu 500 kW. Během zkoušek probíhajících od dubna do května 1936 prototyp najezdil cca 800 km. V plánu byla výroba pěti vozidel SU-14 s dělem Br-2, ke které ovšem nedošlo kvůli zatčení šéfkonstruktéra P. I. Sjačentova, jehož v roce 1937 popravili jako "nepřítele lidu" během Stalinských čistek. Oba prototypy byly poté uloženy v armádním skladu, kde zůstaly až do zimy 1939.
V roce 1940 dostala obě vozidla radiostanice a silnější pancéřování chránící bojový prostor, protože měla být nasazena v Zimní válce proti Finsku a ostřelovat bunkry Mannerheimovy linie. Úpravy však byly dokončeny až 20. března 1940 a do bojů této války již SU-14 nezasáhly. V září 1940 byly přesunuty na polygon v Kubince u Moskvy a o rok později během Operace Barbarossa na dálku ostřelovaly německé jednotky postupující na hlavní město.
První prototyp SU-14 byl v 60. letech sešrotován, ale druhý prototyp SU-14-2 se dochoval do současnosti a je k vidění v tankovém muzeu v Kubince v Ruské federaci.[2]
Odkazy
Reference
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu SU-14 na Wikimedia Commons
![]() | Tento článek je příliš stručný nebo postrádá důležité informace. Pomozte Wikipedii tím, že jej vhodně rozšíříte. Nevkládejte však bez oprávnění cizí texty. |
Sovětská bojová vozidla za druhé světové války | |
---|---|
Tančíky | |
Obojživelné tanky | |
Lehké tanky | |
Rychlé tanky | |
Střední tanky | |
Těžké tanky | |
Samohybná děla | |
Protiletadlová vozidla | |
Obrněná vozidla (OV) | |
Obojživelná OV | PB-4 • PB-7 • BAD-2 |
Polopásová OV | |
Obrněné tahače | |
Improvizovaná OV | ChTZ-16 • IZ • NI |
Saně | |
Pokusná OV |