Thiofosforečnany
Thiofosforečnany jsou chemické sloučeniny obsahující thiofosforečnanový anion, PS4-xO 3−
x (x = 0, 1, 2, nebo 3) a obdobné sloučeniny organickými skupinami navázanými na atomy O nebo S. Atomy fosforu jsou v těchto sloučeninách tetraedrické.[1]
Organické
Organothiofosfáty jsou skupina organických sloučenin fosforu strukturou podobných anorganickým thiofosfátům. Mohou odpovídat vzorci (RO)3−x(RS)xPS, případně mít skupiny RO nahrazeny RS. Některé se používají jako insekticidy, jiné mají lékařská využití.[1]
- Obecný vzorec zinečnatých dialkyldithiofosforečnanů, používaných jako protioděrové přísady v mazivech.[2]
- Amifostin, používaný na léčbu nádorů
- Chlorpyrifos, používaný jako insekticid
- Malathion, další insekticid.
Anorganické
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/82/ThiophosphateVarietyPack.png/632px-ThiophosphateVarietyPack.png)
Nejjednodušší thiofosforečnany mají vzorec [PS4−xOx]3−. Tyto trianionty se objevují pouze v silně zásaditých roztocích, jinak vytvářejí protonované ionty [HnPS4−xOx](3−n)− (x = 0, 1, 2, nebo 3, n = 1, 2, nebo 3).
Monothiofosforečnany
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ed/Thiophosphate-ion-3D-balls.png/155px-Thiophosphate-ion-3D-balls.png)
Monothiofosforečnanový anion má vzorec [PO3S]3−, a vyznačuje se C3v symetrií; jeho solí je například thiofosforečnan sodný (Na3PO3S). Monothiofosforečnany se zkoumají v biochemii jako analogy fosforečnanů. Monothiofosfátové estery jsou biochemickými činidly, používanými ve výzkumu transkripce.[3]. Někdy se označení monothiofosfáty používá pro estery jako je (CH3O)2POS−.[4]
Dithiofosforečnany
Dithioforsforečnanový anion má vzorec [PO2S2]3− a symetrii typu C2v. K jeho solím patří dithiofosforečnan sodný, bezbarvá pevná látka, která je hlavním produktem reakce sulfidu fosforečného s hydroxidem sodným:[5]
- P2S5 + 6 NaOH → 2 Na3PO2S2 + H2S + 2 H2O
Kyselina dithiofosforečná se připravuje z dithiofosforečnanu barnatého a kyseliny sírové:
- Ba3(PO2S2)2 + 3 H2SO4 → 3 BaSO4 + 2 H3PO2S2
Na3PO2S2 a H3PO2S2 jsou náchylné k hydrolýze na odpovídající monothiosloučeniny.
Tri- a tetrathiofosforečnany
Trithiofosforečnanový anion má vzorec [POS3]3− a je C3v-symetrický. Tetrathiofosforečnanový anion [PS4]3− se vyznačuje symetrií Td.
PxSy: binární thiofosforečnany a thiopolyfosforečnany
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e8/PS3-dimerization.png/220px-PS3-dimerization.png)
3 .[6]
Jsou známy i tri- a tetrathiofosforečnany; využití mají například jako rychlé iontové vodiče. Binární thiofosfáty nejsou tak rozmanitou skupinou jako příslušné oxoanionty, ale mají podobné struktury, například fosfor je 4-koordinovaný vytvářejí se spojení, P−S−P, a molekuly obsahují vazby mezi atomy fosforu. Liší se tím, že ionty mohou obsahovat polysulfidové řetězce, kde se nachází 2 či více atomů síry za sebou, zatímco u aniontů P−O je pouze jedna reaktivní −O−O− (peroxo) jednotka.
- PS3− je analogem dusičnanového iontu, NO −
3 (neexistuje analog PO −
3 ); poprvé byl izolován jako žlutá tetrafenylarsoniová sůl[7] - PS 3−
4 je sirným analogem PO 3−
4 , a je rovněž tetraedrický - P2S 4−
7 obsahuje dva čtyřstěny tvořené PS4, se společným vrcholem, podobně jako difosforečnany.[8] - P2S 4−
10 je ion, který lze zobrazit jako dva PS4 čtyřstěny spojené disulfidovou vazbou, nebo jako thiodifosforečnan, kde je můstková skupina −S− nahrazena −S4−.[9]
- P2S 2−
6 má strukturu tvořenou dvojicí čtyřstěnů se společným vrcholem, podobnou izoelektronickému dimeru chloridu hlinitého (Al2Cl6). Kyslíkatý analog, P2O 2−
6 , není znám.[8] - P2S 2−
8 a P2S 2−
10 se podobají P2S 2−
6 , pouze můstkové skupiny −S− jsou nahrazeny −S−S− u P2S 2−
8 a −S−S−S− u P2S 2−
10 .[10] - P2S 4−
6 vytváří soli rozpustné ve vodě.[11] Anion má strukturu podobnou ethanu a obsahuje vazbu P−P; oxidační číslo fosforu je +4. Kyslíkatým analogem je difosforičitan, P2O 4−
6 . - P3S 3−
9 obsahuje šestičlenný kruh P3S3. Reakcí P4S10 v kapalném amoniaku vzniká jeho amonná sůl.[12] - V P4S 4−
8 se nachází kruh P4,[7] v P5S 5−
10 se nachází kruh P5 a v P6S 6−
12 je uzavřený řetězec P6.[10] Fosfor v těchto cyklických aniontech má oxidační číslo +3. Nejsou trigonální, jako odpovídající arsenitany, ale tetraedrické, s dvojicí vazeb na další atom fosforu a dvěma vazbami na síru.[13]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Thiophosphate na anglické Wikipedii.
- ↑ a b J. Svara, N. Weferling, T. Hofmann Phosphorus Compounds, Organic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, Wiley-VCH, Weinheim, 2006 DOI:10.1002/14356007.a19_545.pub2Je zde použita šablona
{{DOI}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ H. Spikes The history and mechanisms of ZDDP Tribology Letters, October 2004 DOI:10.1023/B:TRIL.0000044495.26882.b5Je zde použita šablona
{{DOI}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ J. R. Lorsch; D. P. Bartel; J. W. Szostak. Reverse transcriptase reads through a 2′–5′ linkage and a 2′-thiophosphate in a template. Nucleic Acids Research. 1995, s. 2811–2814. DOI 10.1093/nar/23.15.2811. PMID 7544885.
- ↑ J. C. Poat, et al. A thiophosphate bridged platinum–zinc hetero-bimetallic complex: [(Me2PhP)2Pt{OSP(OR)2}2ZnCl2. Journal of the Chemical Society, Chemical Communications. 1990, s. 1036–1038. Dostupné online. DOI 10.1039/C39900001036.
- ↑ R. Klement Phosphorus, Handbook of Preparative Inorganic Chemistry, 2nd Ed. Edited by G. Brauer, Academic Press, 1963, NY. Vol. 1., p. 571
- ↑ A. Dimitrov; I. Hartwich; B. Ziemer; D. Heidemann; M. Meisel. Synthese, Charakterisierung und Struktur des donorstabilisierten monomeren [PS3]− – Anions (Monometatrithiophosphates). Zeitschrift für anorganische und allgemeine Chemie. 2005, s. 2439–2444. DOI 10.1002/zaac.200500246.
- ↑ a b Šablona:Greenwood&Earnshaw1st
- ↑ a b Phosphorus: Chemistry, Biochemistry and Technology, Sixth Edition, 2013, D. E. C. Corbridge, CRC Pres, Taylor Francis Group, ISBN 978-1-4398-4088-7
- ↑ Jennifer A. Aitken; Christian Canlas; David P. Weliky; Mercouri G. Kanatzidis. [P2S10]4−: A Novel Polythiophosphate Anion Containing a Tetrasulfide Fragment). Inorganic Chemistry. 2001, s. 6496–6498. ISSN 0020-1669. DOI 10.1021/ic010664p. PMID 11720507.
- ↑ a b Šablona:Holleman&Wiberg
- ↑ Mimoza Gjikaj; Claus Ehrhardt. New Hexachalcogeno–Hypodiphosphates of the Alkali Metals: Synthesis, Crystal Structure and Vibrational Spectra of the Hexathiodiphosphate(IV) Hydrates K4[P2S6]·4 H2O, Rb4[P2S6]·6 H2O, and Cs4[P2S6]·6 H2O. Zeitschrift für anorganische und allgemeine Chemie. 2007, s. 1048–1054. ISSN 0044-2313. DOI 10.1002/zaac.200600339.
- ↑ G.-U. Wolf; M. Meisel. Beiträge zur Chemie von Phosphorverbindungen mit Adamantanstruktur. VII[1]. Über Darstellung und Eigenschaften von Nonathio-cyclotriphosphat. Zeitschrift für anorganische und allgemeine Chemie. 1982, s. 49–54. ISSN 0044-2313. DOI 10.1002/zaac.19824940106.
- ↑ M. Ebert; J. Nassler. The Ring Acid, H6P6O12 and Ring Acid, H4P4O10 and Their Salts. Phosphorus, Sulfur, and Silicon and the Related Elements. 1989, s. 462. ISSN 1042-6507. DOI 10.1080/10426508908039741.