Ulčové
Ulčové нани, ульча | |
---|---|
![]() | |
Populace | |
přibližně 2800 | |
![]() | 2765 (2010)[1] |
Ukrajina![]() | 76 (2001)[2] |
Jazyk(y) | |
ruština, ulčština | |
Náboženství | |
šamanismus, animismus, pravoslaví | |
Příbuzné národy | |
Evenkové, Nanajci, Udegejci, Oročové |
Ulčové (zastarale Mangunové, Olčové, vlastním jménem Nani, Ulča (нани, ульча) – „místní“; rusky Ульчи) jsou etnikum žijící v povodí Amuru na jihovýchodě Ruska (Chabarovský kraj). Malá část jich žije na Ukrajině.
Historie
Ulčové jsou s největší pravděpodobností potomci domácího mezolitického obyvatelstva[pozn. 1] smíšeného s kmeny příchozími z jihu (v 3. tisíciletím př. n. l.), západu a severu. Antropologicky jsou Ulčové zástupci bajkalského typu severoasijské malé rasy s příměsí amursko-sachalinského typu (který je důsledkem jejich míšení se sousedními Nivchy).
Poprvé se Rusové s Ulči (a sousedními kmeny dolního Poamuří) setkali v polovině 17. století během expedic Vasilije Pojarkova a Jerofeje Chabarova na Dálný ruský východ, nazývali je tehdy Natci a Lonci. Rusy záhy z dolního Poamuří vytlačila říše Čching, takže přímý kontakt Ulčů s Rusy byl obnoven až v polovině 19. století, kdy dolní Poamuří připadlo Rusku. Poté se postupně začlenili do ruské společnosti.
Jazyk
Jejich jazyk, ulčština, patří do jižní větve tunguzsko-mandžuské skupiny kontroverzní altajské jazykové rodiny.
Početnost
Většina Ulčů žije v devíti osadách na dolním toku Amuru v Ulčském rajónu Chabarovského kraje. V průběhu většiny 20. století počet Ulčů v Rusku rostl, z 723 roku 1926 na 3173 roku 1989; poté začal mírně klesat. V ruském sčítání lidu roku 2002 se k ulčské národnosti přihlásilo 2913 lidí, v toho 2713 v Chabarovském kraji, vesměs v Ulčském rajónu.[4] V ruském sčítání lidu roku 2010 bylo Ulčů 2765.
V ukrajinském sčítání roku 2001 se přihlásilo k Ulčům 76 lidí (ačkoli roku 1989 pouze 13).
Odkazy
Poznámky
- ↑ V naleziští Čertova vrata v Přímořském kraji byly nalezeny ostatky lidí staré 7700 let, analýza DNA ukázala jejich příbuznost s Ulči.[3]
Reference
- ↑ Всероссийская перепись населения 2010. Национальный состав населения РФ 2010 Archivováno 23. 12. 2021 na Wayback Machine. (rusky)
- ↑ Всеукраїнський перепис населення 2001. Русская версия. Результаты. Национальность и родной язык (ukrajinsky)
- ↑ РУСАКОВА, Екатерина. Ульчи оказались коренным народом со стажем 8000 лет. N+1 Интернет-издание [online]. 2017-2-2 [cit. 2017-6-11]. Dostupné online. (rusky)
- ↑ Всероссийская перепись населения 2002 года. www.perepis2002.ru [online]. [cit. 2017-06-11]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2008-02-02.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Ulčové na Wikimedia Commons
Původní malé národy Severu, Sibiře a Dálného východu Ruské federace | |
---|---|
Aleuti • Aljutoři • Čelkanci • Čukčové • Čulymci • Čuvanci • Dolgani • Enci • Eskymáci • Eveni • Evenkové • Chantové • Itelmeni • Jukagirové • Kamčadalové • Kerekové • Ketové • Korjaci • Kumandynci • Mansijci • Nanajci • Negidalci • Něnci • Nganasani • Nivchové • Oročové • Orokové • Sámové • Selkupové • Sojoti • Šorové • Tazové • Telengiti • Teleuti • Tofalaři • Tubalaři • Tuvinci-Todžinci • Udegejci • Ulčové • Vepsové |