Zemětřesení v Calaiské úžině 1382
Datum | 21. května 1382 |
---|---|
Síla | 5,8–6 Ms |
Hloubka | 25-30 km |
Epicentrum | 51°20′24″ s. š., 2° v. d. |
Zasažené země | Kent, Anglie Belgie |
Max. intenzita | VII–VIII |
Oběti | neznámé |
![]() |
Zemětřesení v Calaiské úžině nastalo 21. května 1382 v 15:00 místního času. Bylo o síle 6 stupňů magnitudy a jeho intenzita se pohybovala mezi stupni 7-8 Mercalliho stupnice. Podle záznamů škod bylo epicentrum přímo v Calaiské úžině. Zemětřesení zanechalo škody především na jihovýchodě Anglie a v oblasti Nizozemí. Zemětřesení přerušilo synodu v Londýně, která se částečně sešla, aby prozkoumala náboženské spisy Johna Viklefa, která se stala známou jako Zemětřesná synoda.
Geologie
Geologické struktuře východní části Lamanšského průlivu dominuje trendová hranice mezi horninami, deformovanými variskou orogenezí a stabilnějším londýnsko-brabantským masivem, známým jako Severní variská tahová fronta. Londýnsko-brabantský masiv byl navrhovaným místem pro několik historických zemětřesení, včetně události v roce 1382.
Škody
V Anglii byly zaznamenány rozsáhlé škody v Canterbury, především na Opatství v Canterbury a Canterburské katedrále, kde spadla celá kostelní věž. V Kentu, ve městě Hollingbourne, byl poničen zámek a kostel. V Londýně byla poničena Stará katedrála sv. Pavla a Westminsterské opatství.
V Nizozemí byla poničena města Ypry, Bruggy, Lutych a Gent.
Záznamy o zraněných a obětech žádné neexistují.
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku 1382 Dover Straits earthquake na anglické Wikipedii.