Zimozelen okoličnatý
![]() | |
---|---|
![]() Zimozelen okoličnatý (Chimaphila umbellata) | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | vyšší dvouděložné (Rosopsida) |
Řád | vřesovcotvaré (Ericales) |
Čeleď | vřesovcovité (Ericaceae) |
Rod | zimozelen (Chimaphila) |
Binomické jméno | |
Chimaphila umbellata (L.) W.P.C.Barton, 1817 | |
Synonyma | |
| |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Zimozelen okoličnatý (Chimaphila umbellata) je nízký, stále zelený, narůžověle kvetoucí keř rostoucí nejčastěji ve světlých lesích. Je jediný druh rodu zimozelen který roste v přírodě České republiky. Vyskytuje se jen vzácně a je považován za kriticky ohrožený druh. [1]
Výskyt
Je rozšířen v převážné části střední, severní a východní Evropy. V Asii roste v nesouvislých areálech v oblastech Sibiře, Střední Asie a Japonska a v pacifické i atlantské části Kanady i Spojených států amerických. Rostliny ze Severní Ameriky jsou někdy hodnoceny jako odlišné poddruhy. V převážné většině evropských zemí je zimozelen okoličnatý považován za vzácný druh, počet jeho jedinců stále klesá.
Obvykle roste v suchých světlých lesích jako jsou doubravy nebo borové doubravy, může se však vyskytovat i na druhotných stanovištích podobného charakteru. Vyrůstá na mělkých nebo středně hlubokých humózních půdách na různých typech hornin, na podkladech kyselých i bazických. Požaduje osvětlené stanoviště.
V České republice jsou těžištěm výskytu této vzácné rostliny střední polohy jižních a východních Čech a jihozápad Moravy. V současnosti přežívá pouze na 10 lokalitách a ta nejsilnější populace čítá okolo 300 rostlin.[2][3][4][5]
Popis
Zimozelen okoličnatý je polokeř o výšce 10 až 25 cm, jeho dřevnatějící lodyhy vyrůstají z tenkého plazivého oddenku který je propojen se symbiotickými půdními houbami. Tmavozelené, lesklé, kožovité, svrchu tmavě zelené a zespodu světlejší listy rostou jen ve spodní polovině lodyh ve shlucích zdánlivě připomínající přesleny. Listy jsou 3 až 5 cm dlouhé a 1 až 2 cm široké, úzce obvejčité až kopinaté, na bázi zúžené do krátkého řapíku, po obvodě ostře pilovité a na konci tupě hrotité.
Lodyhy se jen slabě větví a v horních bezlistých částech jim vyrůstají chocholičnatá květenství. Ta jsou tvořena čtyřmi až sedmi oboupohlavnými pětičetnými, 1 až 1,5 cm velkými nicími květy na 1 až 2 cm dlouhých chlupatých stopkách s čárkovitými listeny. Květy mají pětidílný trvalý kalich s vejčitými plátky asi 2 mm dlouhými a otevřenou zvonkovitou korunu složenou z pěti široce vejčitých bílých nebo narůžovělých plátků asi 6 mm dlouhých. V květu je dále deset vespod rozšířených tyčinek s červenými prašníky (produkující pyl se zrny slepenými po čtyřech) a svrchní pětidílný semeník s téměř přisedlou kulovitou bliznou s pěti mělkými laloky. Rostliny kvetou v červnu až srpnu, opylovány jsou entomogamně.
Plody jsou podélně rýhované, zploštěle, kulovité, asi 4 až 7 mm velké tobolky. Drobná semena z nich vypadávají postranními skulinami, roznášeny jsou větrem. Rostliny se rozmnožují rozrůstáním oddenků nebo semeny.[2][3][4][5][6]
Ohrožení
Tento druh je v přírodě téměř celé Evropy na ústupu, jako ohrožený nebo kriticky ohrožený je hodnocen téměř ve všech zemích Střední Evropy. Mezi možné příčiny jeho úbytku patří změna hospodaření v lesích, vytváření holosečí nebo naopak hustě zapojené stromové patro či pojíždění lesní půdy těžkou technikou. Druh je dále výživově závislý na půdních mykorhizních houbách jejichž množství klesá s rostoucími kyselými imisemi.
Zimozelen okoličnatý se i dříve vyskytoval na území ČR roztroušeně, v průběhu posledních desetiletí však z převážné části lokalit zmizel. Jedná se o vymírající taxon a byl proto zařazen mezi kriticky ohrožené druhy jak v "Červeném seznamu cévnatých rostlin ČR" (C1), tak i v "Seznamu zvláště chráněných druhů rostlin" dle vyhlášky Ministerstva životního prostředí ČR č. 395/1992 Sb." (§1).[3][7][8]
Reference
- ↑ CIBULKA, Radim. Salvia-os.cz: Chimaphila umbellata [online]. Salvia - ekologický institut, z.s., Salvia-os.cz, rev. 8.11.2014 [cit. 2016-07-27]. Dostupné online.
- ↑ a b PRŮŠA, David. BOTANY.cz: Zimozelen okoličnatý [online]. O. s. Přírodovědná společnost, BOTANY.cz, rev. 05.07.2007 [cit. 2014-08-09]. Dostupné online.
- ↑ a b c HANZL, Martin. Natura Bohemica: Zimozelen okoličnatý [online]. Natura Bohemica, Olomouc, rev. 16.03.2011 [cit. 2014-08-09]. Dostupné online.
- ↑ a b Dendrologie.cz: Zimozelen okoličnatý [online]. P. Horáček a J. Mencl, rev. 31.12.2006 [cit. 2014-08-09]. Dostupné online.
- ↑ a b Databáze C1 rostlin: Chimaphila umbellata [online]. Informační systém ochrany přírody, AOPK ČR, Praha [cit. 2014-08-09]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-04-08.
- ↑ FUTÁK, Ján; BERTOVÁ, Lydia. Flóra Slovenska III: Chimaphila umbellata [online]. VEDA, Vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, Bratislava, SK, 1982 [cit. 2014-08-09]. S. 330–332. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-08-10. (slovensky)
- ↑ GRULICH, Vít. Red List of vascular plants of the Czech Republic: 3rd edition. S. 631–645. Preslia [online]. Botanický ústav, AV ČR, Průhonice, 2012 [cit. 09.08.2014]. Roč. 84, čís. 3, s. 631–645. Dostupné online. ISSN 0032-7786. (anglicky)
- ↑ Vyhláška MŽP ČR č. 395/1992 Sb. ve znění vyhl. č. 175/2006 Sb. [online]. Ministerstvo životního prostředí ČR [cit. 2014-08-09]. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu zimozelen okoličnatý na Wikimedia Commons
- Botanický ústav AV ČR – rozšíření zimozelenu okoličnatého v ČR