1840-luvun muoti länsimaissa
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c7/Windsor_Castle_in_Modern_Times._1841-1845.jpg/250px-Windsor_Castle_in_Modern_Times._1841-1845.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/A_daguerreotype_of_a_Victorian_couple_in_1840s_clothing.jpg/250px-A_daguerreotype_of_a_Victorian_couple_in_1840s_clothing.jpg)
Länsimaissa 1840-luvun muotia määritti naisten osalta pukeutumisen muuttuminen aiempaa vanhoillisemmaksi vuonna 1837 alkaneen viktoriaanisen aikakauden vaikutuksesta ja miesten osalta asustemuodin muuttuminen. Naisten hameet levenivät entisestään, mikä johti vuosikymmenen loppupuolella vannehameen käyttöönottoon ja päällystakkien häviämiseen muodista. Naisten mekkojen ja miesten takkien hihat olivat pitkiä ja tyköistuvia.
Naisten muoti
Naisten hameissa jatkui jo edellisellä vuosikymmenellä alkanut levenemisen trendi. Leveyttä hameisiin naiset toivat kerrostamalla ja jäykistämällä alushameita jouhilla tai nyörityksillä.[1] Vuosikymmenen loppupuolella vannehame myös korvasi monet, painavat alushameet[2]. Aikuisten naisten hameet peittivät nilkat[3]. Tyttölasten hameet mukailivat aikuisten naisten muotia, mutta helma saattoi paljastaa myös sääret. Tyttölapsilla mamelukit olivat muodissa vielä 1840-luvullakin.[1]
Mekkojen yläosat olivat pitkähihaisia ja hihat tyköistuvia. Vuosikymmenelle tyypillistä oli vino hartialinja.[4] Aikuiselle naiselle oli epäsopivaa paljastaa kyynärvartensa. Nuoremmat naiset tai teinitytöt saattoivat kuitenkin pitää myös mekkoja, jotka paljastivat kyynärvarren.[5]
Naisten takeista tuli vuosikymmenen alussa tyköistuvia ja kapeahihaisia, vaikka ne aiemmin olivat olleet leveitä. 1840-luvun loppupuolelle mennessä päällystakki hävisi kokonaan muodista, kun muodikkaat hameet levenivät vuosi vuodelta yhä enemmän. Takin sijaan naiset käyttivät ulkona kolmioksi taiteltua hartiahuivia.[1]
Hilkkamuoti muuttui hyvin röyhelöisestä sileäksi, kapeaksi ja korvat peittäväksi.[6]
Muodikkaita kenkiä olivat kapeat ja neliökärkiset kengät.[4]
Naisten hiusmuodissa olivat keskijakaus ja kasvoja kehystävät korkkiruuvikiharat tai korvien etupuolelta sileästi kammatut hiukset.[1]
- Äiti ja lapsi maalauksessa vuodelta 1840.
- Nuori nainen suunnilleen vuonna 1840.
- Mekko vuodelta 1843.
- Nainen vuonna 1843 - 1847.
- Kaksi nuorta naista vuonna 1843 - 1848.
- Belgian kuningatar Louise vuonna 1844 - 1845.
- Emily Dickinson vuonna 1848.
- Talven 1848 ulkovaatemuotia muotilehdessä.
Miesten muoti
Miesten muoti seuraili naisten muotia. Takeissa muotia olivat jokseenkin kaltevat hartiat ja tyköistuvat hihat. Takkien vyötärö piteni, mutta se korosti vyötäröä.[4] 1840-luvun aikana muodista poistui myös erillinen paidan etumus (engl. dickey), jota miehet olivat aiemmin käyttäneet alla olevan paidan peittona.[7]
Kaulassaan miehet saattoivat pitää joko kravattia tai rusetille sidottua huivia. Vuoteen 1848 mennessä muodikkaampaa oli kuitenkin käyttää kapeaa, edestä sidottavaa rusettia, joka jätti kaulan enemmän paljaaksi.[7] Asusteista miehet saattoivat käyttää myös lyhyitä hansikkaita ja ohuita kävelykeppejä. Kävelykeppejä valmistettiin tuohon aikaan ainakin bambusta ja eebenpuusta.[4]
Muodikkaita kenkiä olivat naisten tavoin kapeat, neliökärkiset kengät, jotka saattoivat saada jalat näyttämään pieniltä.[4]
Hiusmuodissa oli sivujakaus ja sileästi kammatut hiukset. Monet miehet kasvattivat hiuksensa tarpeeksi pitkiksi, jotta ne voisi kihartaa pään takapuolella niskaa kohti.[8]
- Maalaus noin vuodelta 1840.
- Muotokuva miehestä vuodelta 1847.
- Edgar Allan Poe vuonna 1848.
Lähteet
- Foster, Vanda: A visual history of costume : The nineteenth century. Lontoo: Batsford, 1992. ISBN 0-7134-6831-9. (englanniksi)
- Köhler, Carl: A History of Costume. New York: Dover Publications, Inc, 1963. ISBN 0-486-21030-8. (englanniksi)
Viitteet
- ↑ a b c d Hansen, Henny: Muotipuku kautta aikojen, s. 143. Werner Söderström Oy, 1957.
- ↑ crinoline www.britannica.com. Viitattu 2.1.2023. (englanniksi)
- ↑ Köhler 1963, s. 426.
- ↑ a b c d e Foster 1992, s. 65 - 66.
- ↑ Foster 1992, s. 68.
- ↑ Foster 1992, s. 67.
- ↑ a b Köhler 1963, s. 414.
- ↑ Foster 1992, s. 63.
|