Afrikannuolihaukka
Afrikannuolihaukka | |
---|---|
![]() | |
Uhanalaisuusluokitus | |
Elinvoimainen [1] | |
| |
Tieteellinen luokittelu | |
Domeeni: | Aitotumaiset Eucarya |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
Luokka: | Linnut Aves |
Lahko: | Jalohaukkalinnut Falconiformes |
Heimo: | Jalohaukat Falconidae |
Suku: | Jalohaukat Falco |
Laji: | cuvierii |
Kaksiosainen nimi | |
Falco cuvierii | |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK |
Afrikannuolihaukka (Falco cuvierii), myös Falco cuvieri, on afrikkalainen jalohaukka, joka on nimetty Georges Cuvierin mukaan.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 28–30 cm, naaraan paino 186–224 g ja koiraan 125–178 g. Afrikannuolihaukka on pieni, tumma haukka, jolla on pitkät siivet ja oranssinruskea alapuoli. Sukupuolet ovat samannäköisiä, naaras on kookkaampi.
Esiintyminen
Afrikannuolihaukka elää lähes koko Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Länsi-Afrikassa se on paikoin muuttolintu, muualla paikkalintu. Lajin elinympäristön ala on noin 7,9 miljoonaa neliökilometriä ja sen maailman populaatio on kooltaan 10 000–100 000 yksilöä.
Elinympäristö
Laji asuu sademetsissä, kostealla puustoisella savannilla, metsänreunoissa ja laajoilla aukeilla, vuoristossa 2,5–3 kilometrin korkeudelle.
Lisääntyminen
Laji ei rakenna omaa pesää, vaan pesii toisen lintulajin vanhassa pesässä, joskus häätäen pesän omistajan. Naaras munii kaksi tai kolme munaa, joita se hautoo noin 30 päivää. Koiras hankkii ravinnon pesinnän aikana. Poikaset lentävät pesästä kuukauden ikäisinä.
Ravinto
Haukka saalistaa aamu- ja iltahämärissä lentäviä hyönteisiä, etenkin termiittejä, jotka se syö ilmassa. Ruokavalioon kuuluu myös pikkulintuja ja joskus jokin pikkunisäkäs.
Lähteet
- African hobby, (Falco cuvierii). ARKive.org. Arkistoitu 28.3.2010. Viitattu 11.2.2021. (englanniksi)
Viitteet
- ↑ BirdLife International: Falco cuvierii IUCN Red List of Threatened Species. Version 3.1. 2016. International Union for Conservation of Nature, IUCN, Iucnredlist.org. Viitattu 11.2.2021. (englanniksi)
|