Aikajana orjuuden lakkauttamisesta
![]() | Tämän artikkelin tai sen osan kieliasua on pyydetty parannettavaksi. Voit auttaa Wikipediaa parantamalla artikkelin kieliasua. Tarkennus: Käännös lähteestä tai en.wikipediasta muuttunut kieleltään paikoin käsittämättömäksi. Aikamuoto muutettava imperfekstiksi. Viitemallineet muutettava suomenkielisiksi. ym. |
Tämä on aikajana orjuuden ja maaorjuuden lakkauttamisen historiasta.
Aikajana
Antiikin aika
Päivämäärä | Hallinnollinen alue | Tietoa |
---|---|---|
500-luku | Antiikin Ateena | Ateenalainen valtiomies Solon kielsi velkaorjuuden ja vapautti kaikki orjuutetut ateenalaiset.[1] |
200-luku eaa | Maurya-valtakunta | Hallitsija Ašoka lakkautti orjuuden Intian niemimaalla.[2] |
221–206 eaa | Qin-dynastia | Toimenpiteet maata omistavien aristokratian poistamiseksi ja vapaiden talonpoikien säädyn synty johtaa orjuuden lakkautukseen. Samalla maaorjuus lakkautetaan.[3] |
326 eaa | Rooman tasavalta | Lex Poetelia Papiria kielsi asetuksella velkaorjuuden.[4][5] |
9–12 eaa | Xia-dynastia | Keisari Wang Mang kielsi orjuuden Kiinassa.[6][7] |
Keskiaika
Päivämäärä | Hallinnollinen alue | Tietoa |
---|---|---|
509 | Irlanti | Orjuus (tai ainakin orjakauppa) päättyi, mutta palautui takaisin 800-luvulla.[8][9] |
590–604 | Rooma | Paavi Gregorius I kielsi juutalaisilta kristittyjen orjien omistamisen.[10] |
600-luku | Frankkien valtakunta | Chalon-sur-Saônen neuvosto (644–655) tuomitsi kristittyjen orjuuden. [11] |
741–752 | Rooma | Paavi Pyhä Sakarias kielsi kristittyjen orjien myynnin muslimeille, osti kaikki venetsialaisten kauppiaiden Roomassa omistamat orjat ja vapautti heidät. |
840 | Karolingien keisarikunta | Pactum Lotharii -sopimuksessa Venetsia lupautui lopettamaan kristillisten orjien ostamisen ja heidän myymisensä muslimeille. Venetsialaiset kauppiaat siirtyivät myymään ja ostamaan slaavilaisia orjia.[12][13][14][15] |
Venetsian tasavalta | ||
873 | Kristikunta | Paavi Johannes VIII julistuksella kristittyjen orjuuttamisesta tuli synti. Kristityt orjat määrättiin vapautettaviksi.[16] |
~900 | Bysantin valtakunta | Keisari Leo VI kielsi vapaaehtoisen itsensä orjuuttamisen. Vapaaehtoiseen orjuuteen perustuvat sopimukset määrättiin mitätöitäviksi ja molemmat sopijaosapuolet rangaistavaksi ruoskimalla.[17] |
922 | Länsi-Frankia | Koblenzin neuvosto kehotti lopettamaan kristittyjen orjuuttamisen ja myynnin.[18] |
960 | Venetsian tasavalta | Doge Pietro IV Candiano kielsi kansankokouksen yhteydessä orjakaupan. |
1080 | Angevin valtakunta | Vilhelm Valloittaja kielsi kenen tahansa myymisen orjaksi ei-kristityille "pakanoille" Normandiassa ja Englannissa. |
1100 | Normandian herttuakunta | Maaorjuus lakkautettiin.[19] |
1102 | Englannin kuningaskunta | Lontoon kirkkoneuvosto kielsi orjakaupan ja maaorjuuden. "Älköön tästä edespäin kukaan osallistuko Englannissa laajalle levinneeseen ja pahamaineseen kauppaan, jossa miehiä ostetaan kuin eläimiä." |
1120 | Jerusalemin kuningaskunta | Nablusin neuvoston päätöksellä omistamansa orjansa raiskaava mies määrättiin kastroitavaksi. Toisen omistaman orjan raiskaava mies määrättiin kastroitavaksi ja karkotettavaksi.[18] |
1160 | Norjan kuningaskunta | Gulating kielsi talonorjien myynnin ulkomaille. |
1171 | Irlanti | Armaghin neuvosto päätöksellä kaikki saaren englantilaiset orjat määrättiin vapautettaviksi.[18] |
1214 | Korčula | Kaupunginhallinto sääti lain, joka kielsi orjuuden.[20] |
1218 | Aragonian kruunu | Barcelonassa perustettiin kerjäläisveljestö mercedarialaiset, jonka tavoite oli lunastaa vapauteen muslimien orjuuttamat köyhät kristityt. |
1220 | Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta | Tärkein saksalainen keskiajalta peräisin oleva oikeudellinen säädös ja lakikirja Sachsenspiegel kielsi orjuuden Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueella.[21] |
1245 | Aragonian kruunu | Kuningas Jaakko I kielsi juutalaisia omistamasta kristittyjä orjia. Juutalaisilla oli kuitenkin edelleen oikeus omistaa muslimi- ja pakanaorjia.[22] |
1256 | Bologna | Liber Paradisus -julistus kielsi orjuuden ja maaorjuuden, kaikki orjat Bolognan alueella määrättiin vapautettaviksi. |
1274 | Norjan kuningaskunta | Maalaissa (Landslova) mainittiin enää aiemmat orjat. Tästä on päätelty, että orjuus oli kielletty jo aiemmin. |
1315 | Ranska | Kuningas Ludvig X julisti orjuuden kielletyksi. Julistuksen mukaan "kaikki Ranskan maaperälle astuvat orjat on vapautettava."[23] |
1335 | Ruotsi | Orjuus kiellettiin Ruotsissa (ja tuolloin Ruotsiin kuuluneen nykyisen Suomen alueella). Orjien tuominen maahan kiellettiin kuitenkin virallisesti vasta vuonna 1813.[24] Ruotsin Karibian siirtokunnassa Saint Barthélemyn saarella harjoitettiin kuitenkin orjuutta 1700- ja 1800-luvuilla. |
1347 | Puolan kuningaskunta | Kasimir III Suuren julistuksella vapautettiin kaikki ei-vapaat kansalaiset.[25] |
1368 | Ming Dynastia | Keisari Hongwu kielsi useimmat orjuuden muodot. Orjuus kuitenkin jatkui edelleen. Myöhemmät Ming-dynastian hallitsijat sallivat esimerkiksi velkaorjuuden, johon kotitalouksia määrättiin lisäveroilla.[26][27][7] |
1416 | Ragusan tasavalta | Orjuus ja orjakauppa kiellettiin. |
1435 | Kanariansaaret | Paavi Eugenius IV kielsi kristittyjen orjuuttamisen Kanariansaarilla. Kieltoa rikkovia uhattiin ekskommunikaatiolla, kirkosta karkottamisella.[28] Ei-kristittyjen guanchien orjuuttaminen kuitenkin sallittiin edelleen.[29] |
1477 | Kastilian kruunu | Isabella Katolilainen kielsi orjuuden uusissa siirtokunnissa.[30] |
1479 | Alcaçovanin sopimuksella kiellettiin kastilialaisten alusten purjehtiminen Kanariansaarten eteläpuolelle. Afrikan orjakaupasta tuli käytännössä Portugalin monopoli.[31] | |
1480 | Galician kuningaskunta | Katolinen majesteetti lakkautti maaorjuuden.[32] |
1486 | Aragonian kruunu | Kuningas Ferdinand II lakkautti karolingiselta kaudelta periytyneen maaorjuuden Kataloniassa. |
1493 | Kastilian kruunu | Isabella Katolilainen kielsi amerikkalaisten alkuperäiskansojen orjuuttamisen, lukuun ottamatta niitä, joiden katsottiin syyllistyneen vihamielisyyteen tai kannibalismiin.[33][34] |
1500–1700 (varhainen uusi aika)
Päivämäärä | Tietoa | Hallinnollinen alue |
---|---|---|
1503 | Kastilian kruunu | Amerikan alkuperäiskansojen sallittiin matkustaa Espanjaan vain omasta tahdostaan.[35] |
1512 | Burgosin lait kieltää intiaanien orjuuttamisen Encomiendan asetuksella. | |
1518 | Espanja | Kaarle V:n asetus afrikkalaisten orjien tuomisesta Amerikkaan Laurent de Gouvenot'n monopolin alaisuudessa, jolla yritetään ehkäistä intiaanien orjuutta. |
1528 | Kaarle V kieltää intiaanien kuljettamisen Eurooppaan, jopa heidän omasta tahdostaan, yrittääkseen rajoittaa heidän orjuuttamisensa. [36] | |
1530 | Intiaanien täydellinen orjuuttaminen kielletään kaikissa olosuhteissa Espanjassa. Encomienda-järjestelmä kuitenkin jatkuu. | |
1537 | Uusi maailma | Paavi Paavali III:n bulla Bulla sublimis Deus sic dilexit humanum, et infra kieltää intiaanien käytön orjina Amerikan mantereella.[37] |
1542 | Espanja | Lain muutokset kieltää orjakaupungit Amerikassa ja luopuu intiaanien orjuudesta, mutta korvaa sen muiden pakkotyön järjestelmien kautta. Afrikkalaisten orjuus jatkuu. Encomienda-järjestelmään tulee muutoksia.[29] |
1549 | Encomienda-järjestelmä kieltää pakkotyön käytön. | |
1550–1551 | Valladolidin polemikea Amerikan alkuperäiskansojen luontaisista oikeuksista. | |
1552 | Bartolomé de las Casas, joka oli kerran puolustanut afrikkalaisten orjien tuontia tapana suojata alkuperäiskansoja, tuomitsee myös afrikkalaisen orjuuden. | |
1569 | Englannin kuningaskunta | Tuomioistuimet sallivat Cartwright-nimisen miehen tuoman venäläisen orjan pääsyn maahan ja katsovat, ettei kyseessä ole orja Britannian maaperällä[38]. |
1570 | Portugali | Kuningas Sebastian I kieltää alkuperäiskansojen orjuuttamisen hallinnon alaisena sallien vain vihollisten orjuuttamisen. Jesuiitat jolla oli lähetyssaarnaajia, jotka olivat suoraan yhteydessä brasilialaisiin heimoihin, vaikuttivat tähän lakiin suuresti. |
1574 | Englannin kuningaskunta | Viimeiset jäljellä olevat maaorjat vapautettiin kuningatar Elisabet I:n käskystä.[39] |
1574 | Filippiinit | Orjuus kielletään kuninkaallisella asetuksella.[40] |
1588 | Liettuan suuriruhtinaskunta | Lain muutos kieltää orjuuden.[41] |
1590 | Japani | Toyotomi Hideyoshi kieltää orjuuden.[42] |
1595 | Portugali | Kiinalaisten orjakauppa kieletään.[43] |
1609 | Espanja | Moriskot, joista monet ovat maaorjia, karkotetaan Iberian niemimaalta, elleivät he suostu alistumaan orjiksi vapaaehtoisina[44]. |
1624 | Portugali | Kiinalaisten orjuuttaminen kielletään.[45][46] |
1649 | Moskovan Venäjä | Venäläisten orjien myyminen muslimeille kieletään.[47] |
1679 | Venäjä | Tsaari Fjodor III muuttaa kaikki pelto-orjat maaorjiksi.[48][49] |
1683 | Espanjan Chile | Espanjan kruunu lopettaa mapuchien orjuuden.[50] |
1687 | Espanjan Florida | Kolmestatoista siirtokunnista tulleita orjapakolaisia vapautetaan Floridassa sillä ehdolla, että he kääntyvät katolilaisuuteen ja suorittavat neljän vuoden asevelvollisuuden. |
1700–1800 (myöhäinen uusi aika)
Päivämäärä | Hallinnollinen alue | Tietoa |
---|---|---|
1703 | Ottomaanien valtakunta | Kristittyjen lasten pakko ottaminen ja houkuttaminen armeijaan, joka tunnetaan nimellä Devşirme lakkautetaan. |
1706 | Englannin kuningaskunta | Korkein oikeus vapauttaa kaikki orjat, jotka saapuvat Englannin maaperälle. [51][52] |
1712 | Espanja | Moriskoja karkotetaan.[53] |
1723 | Venäjän keisarikunta | Pietari Suuri muuttaa kaikki talonorjat maaorjiksi tekemällä orjuudesta laittoman.[54] |
1723–1730 | Qing-dynastia | Yongzhengin vapautuksella pyritään vapauttamaan kaikki orjat vahvistaakseen itsevaltaista hallitsijaa sellaisella sosiaalisella tasoituksella, joka luo erittelemättömän luokan vapaita aiheita valtaistuimen alle. Vaikka nämä uudet määräykset vapauttivat valtaosan orjista, varakkaat perheet jatkoivat orjatyön käyttöä 2000-luvulla.[55]selvennä |
1732 | Georgian provinssi | Maakunta perustettiin ilman afrikkalaisten orjuutta toisin kuin naapuriprovinssi Caroliina. Vuonna 1738 James Oglethorpe varoitti tämän politiikan muuttamisesta, mikä "aiheuttaisi tuhansien kurjuuden Afrikassa."[56]Amerikan intiaanien orjuus oli kuitenkin laillinen kaikkialla, ja afrikkalaisten orjuus otettiin käyttöön myöhemmin vuonna 1749. |
1746 | Valakia | Maaorjuus lakautettiin [57] |
1749 | Moldavia | Maaorjuus lakkautettiin [57] |
1761 | Portugali | Pombalin markiisi kielsi orjien tuonnin mannermaalle[58] |
1766 | Marokko | Sulttaani Muhammad III osti vapaaksi kaikki muslimiorjat Sevillasta, Cádizista ja Barcelonasta[59] |
1772 | Englannin kuningaskunta | Somersettin tapaus määrää, että orjaa ei voi pakottaa siirtolaisiksi Englantiin. Tätä tapausta johti siihen että orjuuden edellytystä ei ollut Englannin lainsäädännön mukaan Englannissa ja Walesissa, ja vapautti loput kymmenestä neljääntoista tuhannesta orjasta tai mahdollisesta orjasta Englannissa ja Walesissa, jotka olivat enimmäkseen kotipalvelijoita. .[60] |
1773 | Portugali | Kuningas Joosef I vahvistaa Pombalin markiisin uuden asetuksen vapauttaa neljännen sukupolven orjat[61] ja jokainen orja äidin lapsi joka on syntyi asetuksen jälkeen.[62] |
1774 | Bengali | Kuvernöörin määräyksestä 9 ja 10 vuodelta 1774, joilla kielletään orjien kauppa ilman kirjallista asiakirjaa ja sellaisten henkilöiden myynti, joita ei vielä ole orjuutettu.[63] |
1775 | Pennsylvania | Abolitionistinen seura perustetaan Philadelphiassa. Se on ensimmäinen orjuuden vastainen seura Amerikassa. |
1775–1783 | Yhdysvallat | Orjakaupat Atlantilla kiellettiin tai keskeytettiin Amerikan vallankumouksellisen sodan aikana. Tämä oli osa 13 siirtokunnan olitiikkaa, joka kieltäytyi tuonnista Britanniasta, koska se yritti katkaista kaikki taloudelliset siteet Britannian kanssa sodan aikana.[64] |
1771 | Savoiji | Maaorjuus lakkautetaan. |
1777 | Madeira | Orjuus lakkautetaan.[65] |
Vermontin tasavalta | Uusi perustuslaki kieltää orjuuden.[65] | |
1778 | Skotlanti | Orjuus julistetaan laittomaksi. |
1780 | Pennsylvanian osavaltio | Orjuuden vastaisnn laki säädetään, joka vapauttaa lapsiorjat. Laista tulee orjuuden kieltävä malli muille Pohjoisvaltioille.[66] |
1780–1785 | Kroatia | Maaorjuus lakkautetaan.[67] |
1781 | Itävalta | Maaorjuus lakkautetaan. |
Böömi | ||
1783 | Baden | |
Massachusettsin osavaltio | Osavaltion korkein oikeus kieltää orjuuden perustuslainvastaisena. Orjuuden vastainen kielto merkitään osavaltion perustuslakiin[68] | |
Venäjän keisarikunta | Orjuus lakkautetaan Krimin kaanikunnassa[69] | |
Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta | Habsburgien monarkki keisari Joosef II määrää orjuuden lakkautettavaksi Bukovinassa. [70] | |
New Hampshiren osavaltio | Orjuus lakkautetaan vaiheittain | |
1784 | Connecticutin osavaltio | Orjuus lakkautetaan vaiheittain[71] |
Rhode Islandin osavaltio | Orjuus lakkautetaan vaiheittain | |
1786 | Uusi Etelä-Wales | Kuvernööri Arthur Phillip ei hyväksy orjuutta koskevaa politiikkaa pian perustettavalle siirtokunnalle[72] |
1787 | Britannia | Sierra Leone perustetaan kotimaaksi vapautetuille orjille. |
Orjakauppaa vastustava Abolitionistinen seura perustetaan. [65] | ||
Kolmetoista siirtokuntaa | Siirtokuntien kongressi säätää Luoteisalueen säännöksen koskien uusien orjien kauppaa ja myyntiä. | |
1788 | Britannia | Sir William Dolbenin lakialoite kielsi orjien tuomisen Britannian lipun alla purjehtivissa laivoissa. |
Tanska | Maaorjuuden tapainen stavnsbånd järjestelmä lakkautetaan | |
1789 | Ranskan kuningaskunta | Viimeinen kartanotalouksien etuoikeus koskien talonpoikia kumotaan.[73] |
1791 | Toisen sukupolven orjien vapautuminen siirtomaissa.[74] | |
1792 | Tanska-Norja | Atlantin ylittävän orjakauppa kielletään 1803 , mutta orjuus jatkuu Tanskan siirtomaissa vuoteen 1848.[75] |
Saint Helena | Orjien tuonti saarelle kiellettiin vuonna 1792, mutta yli 800 asuvan orjan vaiheittainen vapauttaminen tapahtui vasta vuonna 1827, joka oli vielä noin kuusi vuotta ennen kuin Britannian parlamentti antoi säädöksen orjuuden kieltämiseksi siirtomaissa.[76] | |
1793 | Saint-Domingue | Kielletään orjuus saaren pohjoisosassa ja saman vuoden lokakuussa saaren eteläosassa. |
Ylä-Kanada | Lakkauttaa orjien tuonnin. | |
1794 | Ranskan ensimmäinen tasavalta | Orjuus lakkautetaan sekä mannermaalla että siirtomaissa.[77] |
Yhdysvallat | Kieltää amerikkalaisten laivoissa orjien tuonnin ja viennin.[64] | |
Puola-Liettua | Kościuszkon kansannousun aikana annetussa Połaniecin julistuksessa poistettiin osittain maaorjuus Puolassa ja annettiin huomattavat kansalaisvapaudet kaikille talonpojille. | |
1798 | Ranskan ensimmäinen tasavalta | Orjuus kiellettiin Maltalla sen jälkeen, kun Napoleon oli miehittänyt saaret.[78] |
Helvetian tasavalta | Maaorjuus lakkautetaan. | |
Batavian tasavalta | Maaorjuus lakkautetaan mutta käytännössä vasta vuonna 1811 Code Civilin lain mukaisesti | |
New Yorkin osavaltion | Lainsäädäntö vapauttaa kaikki orjat, myös lapsiorjat.[79] | |
Skotlanti | Kieltää orjuuden kaikissa hiilikaivoksissa.[80] |
1800–1829
Päivämäärä | Hallinnollinen alue | Tietoa |
---|---|---|
1800 | Yhdysvallat | Yhdysvaltain kansalaisilta kielletään sijoitukset ja työsuhteiden luominen kansainvälisessä orjakaupassa. |
1802 | Ranskan ensimmäinen tasavalta | Napoleon I palauttaa orjuuden siirtomaihin.[81] |
Ohion osavaltio | osavaltion perustuslaki kieltää orjuuden. | |
1803 | Tanska-Norja | Atlantin orjakaupan lakkauttaminen |
Ala-Kanada | Orjuus lakkautetaan | |
1804 | New Jerseyn osavaltio | Kieltää orjuuden ja ensi töikseen vapauttaa kaikki lapsiorjat.[82] |
Haiti | Orjuus lakkautettiin itsenäisyysjulistuksen jälkeen.[65] | |
1804–1813 | Serbia | Maaorjuus lakkautetaan |
1804 | Schleswig-Holstein | |
1805 | Britannia | Alahuone sääti lain orjuuden kieltämiseen mutta ylähuone kumosi sen. |
1806 | Ruotsin Pommeri | Maaorjuus lakkautetaan. |
1807 | Yhdysvallat | Yhdysvaltain presidentti Thomas Jefferson allekirjoitti orjakaupan vastaisen lain, joka estää orjien tuonnin. |
Britannia | Lakkauttaa orjakaupan imperiumin alueella | |
Preussin kuningaskunta | Maaorjuus lakkautetaan. [83] | |
Varsovan herttuakunta | Perustuslaki kieltää maaorjuuden. [83] | |
Preussin kuningaskunta | Maaorjuus lakkautetaan [83]
| |
Mecklenburg | Maaorjuus lakkautetaan | |
Yhdysvallat | Kieltää kansainvälisen orjakaupan.[84] | |
Britannia | Aloittaa orjakauppiaiden vastaisen operaation Länsi-Afrikan rannikolla. Royal Navy vapauttaa vuoteen 1865 mennessä noin 150 000 orjaa.[85] | |
1808 | Yhdysvallat | Orjakaupan vastainen laki astuu voimaan. [84] |
Baijeri | Maaorjuus lakkautetaan | |
1810 | Uusi-Espanja | Miguel Hidalgo y Costilla julistaa orjat vapaiksi. Meksikon itsenäisyyssodassa orjuuden kieltäminen on ensi askel uuden kansakunnan syntyyn. |
1811 | Britannia | Orjakaupasta tehtiin törkeä kuljetus, josta rangaistaan sekä brittejä että ulkomaalaisia. |
Espanja | Orjuus lakkautetaan siirtomaissaan lukuun ottamatta Kuubaa, Puerto Ricoa ja Santo Domingoa.[81] | |
Chile | Kongressi vapauttaa kaikki orjien lapset. | |
Brittiläinen imperiumi | Orjakaupasta tulee rikos. | |
1812 | Nassaun herttuakunta | Maaorjuus lakkautetaan |
Vanha Suomi | Maaorjuus lakkautetaan | |
1813 | Uusi-Espanja | Itsenäisyysjohtaja José María Morelos y Pavón julistaa orjuuden poistetuksi Sentimientos de la Nación -asiakirjassa. |
La Plata | Vapauttaa kaikki lapsi- ja maaorjat | |
1814 | Alankomaat | Orjakauppa poistettiin. |
La Plata | Orjat julistetaan vapaiksi Montevideon miehityksen jälkeen kaikki nykyajan Uruguayn alueella syntyneet orjat julistetaan vapaiksi. | |
1815 | Ranskan ensimmäinen tasavalta | Napoleon lopettaa orjakaupan. |
Portugali | Orjakauppa kiellettiin Päiväntasaajan pohjoispuolella vastineeksi Yhdistyneen kuningaskunnan maksamalle 750 000 Englannin punnan maksulle.[86] | |
Britannia | Wienin kongressin kahdeksan voittajamaata julistavat orjuuden vastaisen linjan.[87] | |
Portugali | ||
Ruotsi-Norja | ||
Ranska | ||
Itävallan keisarikunta | ||
Venäjän keisarikunta | ||
Espanja | ||
Preussin kuningaskunta | ||
1816 | Vironmaan kuvernementti | Maaorjuus lakkautetaan |
1817 | Venezuela | Simon Bolivar julistaa kaikki orjat vapaiksi. [59] |
Kuurinmaan kuvernementti | Maaorjuus lakkautetaan | |
Espanja | Ferdinand VII allekirjoittaa päiväkirjan, joka kieltää orjien tuonnin espanjalaisissa omistuksissa vuodesta 1820,[59] vastineeksi 400 000 punnan maksusta Britanniasta.[59] | |
Württemberg | Maaorjuus lakkautetaan | |
New Yorkin osavaltio | Asetettu päivämääräksi 4. heinäkuuta 1827, jolloin kaikki entiset orjat vapautettiin syvennyksestä.[88] | |
La Plata | Perustuslaki tukee orjuuden poistamista, mutta ei kiellä sitä.[59] | |
1818 | Britannia | Sopimus lakkauttaa orjakaupan.[89] |
Espanja | ||
Portugali | Sopimus lakkauttaa orjakaupan. [89] | |
Britannia | ||
Ranska | Orjakauppa kiellettiin. | |
Britannia | Sopimus lakkauttaa orjakaupan[90] | |
Alankomaat | ||
Ranska | Orjakauppa lakkautetaan | |
1819 | Ylä-Kanada | Orjat vapautetaan vapaiksi kansalaisiksi. |
Havaiji | Havaijin kapu-järjestelmä poistetaan ʻAi Noan aikana, ja kauwā-orjaluokka vaputetaan makaʻāinanan välillä [91] | |
Liivinmaan kuvernementti | Maaorjuus lakkautetaan | |
1820 | Espanja | Orjakaupan lakkauttaminen vuonna 1817 astuu voimaan..[92] |
Meksikon ensimmäinen keisarikunta | Igualan suunnitelma vapauttaa syntyneet orjat | |
Yhdysvallat | Vuoden 1819 Adams-Onís-sopimuksen mukaisesti Floridasta tulee Yhdysvaltojen territorio. Tärkein syy oli Espanjan kyvyttömyys tai haluttomuus vangita ja palauttaa pakenevia orjia. | |
Espanja | ||
Peru | Orjakaupan poistaminen ja orjuuden asteittaista lopettamista koskevan suunnitelman toteuttaminen[59] | |
Indianan osavaltio | Osavaltion korkein oikeus vapauttaa lähes kaikki orjat osavaltion alueella. | |
Espanja | Laki vuoden 1817 orjakaupan poistamisesta astui voimaan ssa[93] | |
1821 | Suur-Kolumbia | Vapauttaa lapsiorjat.[94] |
1822 | Liberia | Ensimmäinen kotimaa vapautetuille orjille perustetaan |
Kreikka | Orjuuden kielto kirjataan Kreikan perustuslakiin vuonna 1823 Kreikan itsenäisyysodan aikana..[95] | |
Haiti | Jean Pierre Boyer valloittaa Espanjan Haitin ja poistaa siellä orjuuden. | |
1823 | Chile | Orjuus lakkautetaan.[65] |
1824 | Keski-Amerikan liittovaltio | Orjuus lakkautetaan. |
Meksiko | Uusi perustuslaki lakkauttaa orjuuden. | |
1825 | Uruguay | Orjien tuonti lopetaan |
1827 | Britannia | Kahden välinen sopimus lakkauttaa orjakaupan. [89] |
Ruotsi-Norja | ||
New Yorkin osavaltio | Viimeiset orjat vapautetaan.[96][97] | |
Saint Helena | Yli 800 asuvaa orjaa vapautetaan vaiheittain saarella, noin kuusi vuotta ennen kuin Britannian parlamentti antoi säädöksen orjuuden kieltämiseksi kaikissa siirtomaissa.[98] | |
1828 | Illinoisin osavaltio | Osavaltion korkein oikeus kieltää sopimustyöläisten käytön[99] |
1829 | Meksiko | Viimeiset orjat vapautetaan juuri kun ensimmäinen osittain afrikkalaistaustainen presidentti Vicente Guerrero astuu virkaan.[65] |
1830–1849
Päivämäärä | Hallinnollinen alue | Tietoa |
---|---|---|
1830 | Meksikon ensimmäinen tasavalta | Presidentti Anastasio Bustamante yrittää poistaa orjuuden. Lakin kiertämiseksi anglosaksiset teksasilaiset julistavat orjat sopimustyöläisiksi kotipalvelijoiksi.[100] |
Uruguay | Orjuus lakkautetaan | |
Ottomaani imperiumi | Sulttaani Mahmud II lakkauttaa valkoisen orjakaupan | |
1831 | Bolivia | Orjuus lakkautetaan.[65] |
Hannover | Maaorjuus lakkautetaan | |
1832 | Saksi | Maaorjuus lakkautetaan |
Kreikan kuningaskunta | Orjuus poistettiin itsenäisyyden myötä. | |
1833 | Britannia | Orjuus lakkautetaan siirtomaissaan. [101] |
1834 | Orjuuden kieltävä laki siirtomaissa vapauttaa noin 700 000 orjaa Länsi-Intiassa, 20 000 Mauritiuksella ja 40 000 Etelä-Afrikassa. [102] | |
Havaiji | Maaorjuus lakkautetaan | |
1835 | Britannia | Kahden välinen sopimus lakkauttaa orjakaupan. [89] |
Ranska | ||
Britannia | ||
Tanska | ||
Serbia | Orjuus lakkautetaan. | |
Peru | Presidentti Felipe Santiago Salaverryn asetuksella laillistetaan orjakauppa uudelleen muista Latinalaisen Amerikan maista. [103] | |
1836 | Portugali | Pääministeri Sá da Bandeira kieltää Atlanin orjakaupan sekä orjien tuonnin ja viennin päiväntasaajan eteläpuolella sijaitsevista Portugalin siirtokunnista tai satamiin. |
Texasin tasavalta | Orjuudesta tuli jälleen lailliseksi itsenäisyyden jälkeen | |
1837 | Espanja | Orjuus kieletään siirtomaidensa ulkopuolella[59] |
1839 | Britannia | Kansainvälinen orjuuden vastainen järjestö perustetaan Lontoossa. |
Englannin Itä-Intian kauppakomppania | Intialaisten sopimustyöläisen rekrytointi kieletään | |
1840 | Britannia | Kahdenen välinen sopimus lakkauttaa orjakaupan. [89] |
Venezuela | ||
1841 | Britannia | Monenvälinen sopimus lakkauttaa orjakaupan.[65] |
Ranska | ||
Venäjän keisarikunta | ||
Preussin kuningaskunta | ||
Itävallan keisarikunta | ||
1842 | Portugali | Kahden välinen sopimus kieltää portugalilaisten orjalaivojen merenkulun päiväntasaajan eteläpuolella. |
Britannia | ||
Englannin Itä-Intian kauppakomppania | Laki kieltää intialaisten sopimustyöläisten rekrytoinnin[59] | |
Paraguay | Laki muutos Orjuus lakkautetaan asteittain[59] | |
1843 | Uruguay | Kahden välinen sopimus lakkauttaa orjakaupan. [89] |
Britannia | ||
Meksiko | ||
Britannia | ||
Chile | ||
Britannia | ||
Britannia | ||
Bolivia | ||
1844 | Moldova | Mihail Sturdza Maaorjuus lakkautetaan. |
1845 | Britannia | 36 Royal Navyn sotalaivaa partioi maailman meriä orjakaupan ehkäisemiseksi. |
1846 | Tunisia | Orjuus poistettiin Ahmad I ibn Mustafa Beyn säädöksellä. [104] |
1847 | Osmanien valtakunta | Orjien tuonti Afrikasta kieletään. [105] [106] |
Pennsylvanian osavaltio | Viimeinen orja vapautetaan.[66] | |
Ruotsin Saint-Barthélemy | Viimeiset orjat vapautetaan Saint-Barthélemyn saarella. [107] | |
Pennsylvanian osavaltio | Orjuus lakkautetaan. [108] | |
Osmanien valtakunta | Orjakauppa lakkautetaan Afrikasta [109] | |
Tanskan Länsi-Intia | Kuninkaallinen käsky, joka määräsi naisorjista syntyneiden lasten vapauden ja orjuuden täydellisen poistamisen 12 vuoden jälkeen. Tyytymättömyys aiheuttaa orjakapinan Saint Croixissa seuraavana vuonna. [107] | |
Unkarin kuningaskunta | Orjuus lakkautetaan | |
1848 | Itävallan keisarikunta | Maaorjuus lakkautetaan.[110][111][112] |
Tanskan Länsi-Intia | Kuvernööri Peter von Scholte julisti kaikkien orjien välittömän ja täydellisen vapautuksen yrittäessään lopettaa orjien kapinan. [65][107] | |
Ranskan toinen tasavalta | Gabon perustetaan vapautetuille orjille. | |
Britannia | Kahden välinen sopimus lakkauttaa orjakaupan. [89] | |
Masqat | ||
Britannia | ||
Persianlahden emiirikunnat |
1850–1899
Päivämäärä | Hallinnollinen alue | Tietoa |
---|---|---|
1850 | Brasilian keisarikunta | Merellä tapahtuva orjakauppa kriminalisoidaan piratismina. |
1851 | Brasilian keisarikunta | Kahdenvälinen sopimus Uruguayn ja Brasilian välillä oikeuttaa paenneiden orjien palauttamisen Uruguaysta. Brasilialaiset, jotka omistivat maata Uruguayssa saivat oikeuden pitää orjat. |
Uruguay | ||
Uuden-Grenadan tasavalta | Orjuus lakkautetaan Vuosien lakien jälkeen, joiden tarkoituksena oli vain osittainen Orjuus lakkautetaan presidentti José Hilario López pakotti kongressin hyväksymään täydellisen lakkauttamisen 21. toukokuuta. Entiset orjien omistajat saivat korvauksen valtion liikkeelle laskemisessa joukkovelkakirjalainoissa.[113] | |
Ecuador | Orjuus lakkautetaan[114] | |
1852 | Havaijin kuningaskunta | Orjuus lakkautetaan. [115] |
Lagos | Kahden välinen sopimus kieltää orja- ja ihmisuhrikaupan. | |
1853 | Argentiina | Orjuuden lakkautaminen uuden perustuslain tullessa voimaan.[116] |
1854 | Peru | Orjuus lakkautetaan. [65] |
Venezuela | Orjuus lakkautetaan.[65][94] | |
Osmanien valtakunta | Tšerkessilasten orjakaupan lakkautaminen | |
1855 | Moldavia | Orjuus lakkautetaan. [117] |
1856 | Valakia | |
1857 | Yhdysvallat | Korkeimman oikeuden Dred Scott v. Sanford päätös toteaa, että mustat orjat ja heidän jälkeläisensä eivät voi saada Yhdysvaltain kansalaisuutta ja että orjilla ei ole oikeutta vapauteen, vaikka he eläisivät vapaina vuosia ajan |
Egypti | Afrikkalaisten orjakaupan lakkauttaminen | |
1858 | Osmanien valtakunta | Afrikkalaisten orjakaupan lakkauttaminen Lähi-idässä, Balkanilla ja Kyproksella |
1859 | Atlantin valtameri | Atlantin orjakauppa lakkaa kokonaan. |
Venäjän keisarikunta | Kazakeilta kielletään orjien omistaminen.[118] | |
1860 | Brittiläinen Intia | Sopimustyöläisten värväyssysteemi lakkautetaan |
Yhdysvallat | Viimeinen orja-alus Clotilda puretaan laittomasti Yhdysvaltojen alueella | |
1861 | Venäjän keisarikunta | maaorjat vapautetaan.[119] |
Yhdysvallat | Abraham Lincoln valitaan Yhdysvaltain presidentiksi jonka seurauksena useat etelävaltioiden orjanomistaja valtiot eroavat liittovaltioista ja maa ajautuu sisällissotaan | |
1862 | Yhdysvallat | Kahdenvälinen sopimus lakkauttaa orjakaupan. [89] |
Britannia | ||
Tonga | Maaorjuus lakkautetaan | |
Espanjan Kuuba | Lakkauttaa orjakaupan. [65] | |
Kalmukia | Maaorjuus lakkautetaan | |
1863 | Alankomaat | Orjuus lakkautetaan Guianassa ja Antilleilla ja sopimustyöläisten värväyssysteemi lakkautetaan Itä-Intiassa[120] |
Yhdysvallat | Yhdysvaltain presidenttiAbraham Lincoln julistaa vapautusjulistuksessa kaikki orjat vapaaksi konfederaation hallitsemilla alueilla. | |
Chathamsaaret | orjuus lakkautettu[121] | |
Islannin kuningaskunta | Vistarband-järjestelmä lakkautta maaorjuuden | |
1864 | Kongressi-Puola | Maaorjuuden lakkautetaan.[122] |
1864–1871 | Georgia | Maaorjuuden lakkautaminen |
1865 | Yhdysvallat | Orjuus poisteteaan Yhdysvaltain perustuslain kolmennentoista lisäyksen yhteydessä, lukuun ottamatta tuomittuja rikollisia orjia. Se koskee 40 000 jäljellä olevaan orjaan. [123] |
1866 | Intiaaniterritorio | Orjuus lakkautetaan Yhdysvaltain liittohallituksen ja "viiden intiaaniheimoalueen" kanssa solmituissa sopimuksissa (Cherokee, Choctaw, Chickasaw, Muscogee ja Seminole).[124] |
1865 | Texasin tasavalta | Orjuus lakkautetaan. |
1867 | Yhdysvallat | Vuoden 1867 laki kieltää intiaanien orjuuttamisen New Mexicon alueella. Alkuperäiskansojen orjuus Alaskassa poistettiin sen jälkeen, kun alue ostettiin Venäjältä vuonna 1867.[125] |
1868 | Espanjan Kuuba | Carlos Manuel de Céspedes ja muut itsenäisyysjohtajat vapauttavat orjat ja julistavat Kuuban itsenäisyyden kymmenen vuoden sodan alkaessa. |
1869 | Portugali | Kuningas Ludvig I Orjuus lakkautetaan siirtomaissaan ja territorioissa |
1870 | Yhdysvallat | Maaorjuus lakkautetaan Alaskassa sen jälkeen, kun alue oli ostettu Venäjältä |
1871 | Brasilia | Lapsiorjien vapauttaminen.[126] |
Ottomaanien valtakunta | Orjakaupan kriminalisointi. | |
Japani | Han-järjestelmän tai japanilaisen feodalismin lakkautetaan. | |
1873 | Puerto Rico | Orjuus lakkautetaan. |
Sansibarin sulttaanikunta | Sopimus orjakaupan lakkautamisesta. [89] | |
Madagaskar | ||
Britannia | ||
1874 | Kultarannikko | Orjuus lakkautetaan. [127] |
1879 | Bulgarian ruhtinaskunta | Orjuus poistettiin itsenäisyyden myötä. Perustuslain mukaan kaikki orjat, jotka saapuvat Bulgarian alueelle, vapautetaan välittömästi. |
1882 | Osmanien valtakunta | Orjuus lakkautetaan kokonaan. [128][129] |
1884 | Kambodža | Orjuus lakkautetaan |
1886 | Espanjan Kuuba | Orjuus lakkautetaan. [65] |
1888 | Brasilian keisarikunta | Orjuus lakkautetaan. [130] |
1890 | Britannia | Brysselin orjuuden vastainen konferenssi lopettaa orjakaupan maalla ja merellä, erityisesti Kongon altaalla, Ottomaanien valtakunnassa ja Itä-Afrikan rannikolla. |
Ranska | ||
Saksan keisarikunta | ||
Portugalin kuningaskunta | ||
Kongon vapaavaltio | ||
Italian kuningaskunta | ||
Espanja | ||
Alankomaat | ||
Belgia | ||
Itävalta-Unkari | ||
Ruotsi-Norja | ||
Tanska | ||
Yhdysvallat | ||
Osmanien valtakunta | ||
Sansibar | ||
Persia | ||
1894 | Korea | Orjuus lakkautetaan mutta käytäntö jatkuu aina vuoteen 1930 [131] |
Islannin kuningaskunta | Maaorjuus lakkautetaan | |
1895 | Egypti | Orjuus lakkautetaan[132] |
Formosa | Japanin miehitettyä Formosan johtaa orjuuden poistumiseen | |
Italian Somalimaa | Ensimmäiset orjat vapautettiin.[133] | |
1896 | Madagaskar | Orjuus lakkautetaan |
1897 | Sansibarin sulttaanikunta | Orjuus lakkautetaan |
Siam | Orjuus lakkautetaan.[134] | |
1899 | Ndzuwani | Orjuus lakkautetaan |
1900–nykyaika
Päivämäärä | Hallinnollinen alue | Tietoa |
---|---|---|
1900 | Guam | Orjuus lakkautetaan[135] |
1902 | Saksan Kamerun | Orjuuden asteittainen poistaminen[136] |
1903 | Ranskan Sudan | Orjuus lakkautetaan. |
1905 | Ranskan Länsi-Afrikka | Orjuus poistettiin virallisesti. Vaikka jopa miljoona orjaa saa vapautensa, orjuus jatkuu käytännössä vuosikymmenien ajan sen jälkeen. |
1906 | Qing-dynastia | Orjuus poistettiin 31. tammikuuta 1910 alkaen. Aikuiset orjat muutetaan palkatuiksi työntekijöiksi ja alaikäiset vapautetaan 25-vuotiaana.[137] |
Barotsemaa | Orjuus lakkautetaan [138] | |
1908 | Ottomaanien valtakunta | Nuorturkkilaisten vallankumous hävittää tserkeesinaisten avoimen orjakaupan Konstantinopolista.[139] |
Kongon vapaavaltio | Orjuus lakkautetaan | |
1912 | Siam | Orjuus lakkautetaan.[140][141][142] |
1915 | Brittiläinen Malaiji | |
Tanganjika | ||
Marokko | ||
Afganistan | ||
1917 | Brittiläinen Intia | sopimustyöläisjärjestelmä lakkautetaan |
1918 | Bosnia ja Hertsegovina | Maaorjuus lakkautetaan |
1922 | Marokko | Orjuus lakkautetaan. [141] |
1923 | Hongkong | Kantoninkiinalaisten naisten kotiapulaisten orjuuttaminen lakkautetaan |
1923 | Floridan osavaltio | pakkotyön lakkauttaminen |
1924 | Irak | Orjuus lakkautetaan. |
Turkki | Orjuus lakkautetaan.[143][144] | |
1926 | Nepal | |
Kansainliitto | Orjuuden vastainen konventio kieltää orjuuden sopimusvaltioiden kesken. | |
1926 | Brittiläinen Burma | Orjuus lakkautetaan.[140] |
1927 | Hijazin kuningaskunta | Jeddan sopimus lakkauttaa orjakaupan. |
Nejdin sulttaanikunta | ||
Britannia | ||
1928 | Alabaman osavaltio | pakkotyö kielletään. |
1928 | Sierra Leone | Paikallisen afrikkalaisen eliitin harjoittama kotimaan orjuus lakkautetaan.[145] Vaikka alue perustettiin vapautettujen orjien kotimaaksi, paikallisten orjuuden käytännöt olivat edelleen yleisiä maaseutualueilla 1970-luvulle asti. |
1929 | Persia | Orjuus lakkautetaan.[146] |
1935 | Etiopia | Italian armeijan kenraali Emilio De Bono julistaa orjuuden loppuneeksi.[147] |
1936 | Pohjois-Nigeria | Orjuus lakkautetaan.[148][149][150] |
Betšuanamaa | ||
1937 | Bahrain | |
1941 | Yhdysvallat | Presidentti Franklin D. Roosevelt allekirjoittaa asetuksen numero 3591, jolla poistetaan vankilaväestön palkaton pakkotyö. |
1948 | Yhdistynyt kansankunnat | Ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus (artikla 4) kieltää orjuuden maailmanlaajuisesti. |
1949 | Kuwait | Orjuus lakkautetaan [150] |
1952 | Qatar | Orjuus lakkautetaan.[151] |
1959 | Bhutan | Orjuus lakkautetaan.[152] |
1960 | Niger | Orjuus lakkautetaan.[153] |
Mali | Ensimmäinen presidentti Modibo Keita tekee orjuuden tosiasiallisesta poistamisesta hallituksen näkyvän tavoitteen. Hänen pyrkimyksensä kuitenkin hylätään suurelta osin Moussa Traorén (1968–1991) diktatuurin aikana.[154] | |
1962 | Saudi-Arabia | Orjuus lakkautetaan.[155] |
1962 | Pohjois-Jemen | Orjuus lakkautetaan.[155] |
1964 | Yhdistyneet arabiemiirikunnat | Orjuus lakkautetaan. |
1967 | Etelä-Jemen | Orjuus lakkautetaan.[156] |
1970 | Oman | Orjuus lakkautetaan.[157] |
1981 | Mauritania | Orjuus lakkautetaan.[158][159] |
1995 | Mississippin osavaltio | Mississippin lainsäätäjät äänestävät yksimielisesti Yhdysvaltojen perustuslain kolmennentoista lisäyksen ratifioimiseksi sen jälkeen kun osavaltion toimihenkilö huomauttaa, ettei sitä ole koskaan ollut. Se on liittovaltion viimeinen osavaltiovaltio, joka tekee niin. Osavaltion virkamiehet eivät kuitenkaan lähetä vaadittavia asiakirjoja valtionrekisteriin.[160] |
2003 | Niger | säätää orjuuden osaksi rikoslakia.[154] |
2007 | Mauritania | säätää orjuuden osaksi rikoslakia.[161] |
2010 | Saharan demokraattinen arabitasavalta | Orjuus kriminalisoitiin[162] |
2013 | Mississipin osavaltio | Kolmannentoista lisäyksen ratifiointi laillistetaan. [160] |
2017 | Tšad | Orjuus kriminalisoitiin. |
2018 | Coloradon osavaltio | kieltää vankilaorjuuden. |
Lähteet
![]() | Tämän artikkelin tai sen osan viitteitä on pyydetty muotoiltavaksi. Voit auttaa Wikipediaa muotoilemalla viitteet ohjeen mukaisiksi, esimerkiksi siirtämällä linkit viitemallineille. Tarkennus: Lähdemerkinnät kaipaavat siistimistä. |
- ↑ Ancient Greece: Everyday Life in the Birthplace of Western Civilization. Sterling, 13. ISBN 978-1-4549-0908-8.
- ↑ Religions and the abolition of slavery – a comparative approach (PDF) .lse.ac.uk. Arkistoitu 29.3.2017. Viitattu 28.8.2013.
- ↑ It was replaced by forced labour to citizens (e.g. Great Wall and other big public working projects) (2009) The Earth and Its Peoples: A Global History. Cengage Learning, 165. ISBN 9780618992386.
- ↑ A. Arthur Schiller (1978). Roman Law: Mechanisms of Development. Walter de Gruyter, 209–. ISBN 978-90-279-7744-1.
- ↑ Livy, History of Rome VIII.28, "The Perseus Digital Library". Retrieved on May 10, 2007.
- ↑ (2011) Encyclopedia of Antislavery and Abolition. Greenwood Publishing Group, 155. ISBN 9780313331435.
- ↑ a b Encyclopedia of Slave Resistance and Rebellion. Google Books. Viitattu 2013-08-28.
- ↑ Cahill, Thomas (1995). How the Irish Saved Civilization. New York: Doubleday, 110,148. ISBN 0-385-41849-3.
- ↑ Rodriguez, Junius P. (1997). The Historical Encyclopedia of World Slavery. Santa Barbara, California: ABC-CLIO, 368. ISBN 0-87436-885-5.
- ↑ SLAVE-TRADE:Jewish Encyclopedia
- ↑ Paul Fouracre, Richard A. Gerberding (1996), Late Merovingian France: History and Hagiography, 640–720, Manchester University Press, ISBN 0-7190-4791-9, p. 97–99 & 111.
- ↑ The Book of The Great History of Venice. 1997. pp. 19–20
- ↑ Luthar, Oto (2008). The Land Between: A History of Slovenia. Frankfurt: Peter Lang, 102. ISBN 9783631570111.
- ↑ Robinson, Jancis (2015-09-17). The Oxford Companion to Wine (in (englanniksi).). Oxford University Press. ISBN 9780191016073.
- ↑ Fine, Jr., John (2010). When Ethnicity Did Not Matter in the Balkans: A Study of Identity in Pre-Nationalist Croatia, Dalmatia, and Slavonia in the Medieval and Early-Modern Periods. Ann Arbor: University of Michigan Press, 38. ISBN 9780472114146.
- ↑ Denzinger, Heinrich P. (2012). Compendium of Creeds, Definitions, and Declarations on Matters of Faith and Morals. Santa Francisco, California: Ignatius Press, 229. ISBN 978-0-89870-746-5.
- ↑ Novel 59 of Leo VI the Wise, D. Karampelas (ed.), Legal History Resources, Patakis Publishers, 2008 [Δ. Καράμπελας (επιμ.), Πηγές Ιστορίας του Δικαίου, Εκδόσεις Πατάκη, 2008], p. 68–69
- ↑ a b c Medieval Decrees on Sale of Unfree Christians, c. 922-1171.Fordham University
- ↑ Sept essais sur des Aspects de la société et de l'économie dans la Normandie médiévale (Xe - XIIIe siècles) Lucien Musset , Jean-Michel Bouvris , Véronique Gazeau -Cahier des Annales de Normandie- 1988, Volume 22, Issue 22, pp. 3–140
- ↑ Korculainfo
- ↑ (31.5.2012) Hans A. Frambach in Jürgen Georg Backhaus: "The Liberation of the Serfs". Google Books, 33. Viitattu 28.8.2013.
- ↑ Roth, Norman (1994). Jews, Visigoths & Muslims in Medieval Spain: Cooperation and Conflict. Leiden: Brill. pp. 160–161.
- ↑ Christopher L. Miller, The French Atlantic triangle: literature and culture of the slave trade, p.20.
- ↑ (1985) Police and public order in Europe. Taylor & Francis, 293. ISBN 0709922426, 9780709922421.
- ↑ Samuel Augustus Mitchell (1859). A general view of the world: comprising a physical, political, and statistical account of its grand divisions ... with their empires, kingdoms, republics, principalities, &c.: exhibiting the history of geographical science and the progress of discovery to the present time ... Illustrated by upwards of nine hundred engravings .... H. Cowperthwait & Co., 335. Viitattu 1 .4.2012.
- ↑ Disappearance of Serfdom. France. England. Italy. Germany. Spain. 1902encyclopedia.com. Viitattu 21 .3.2018.
- ↑ (2011) Encyclopedia of Antislavery and Abolition. Greenwood Publishing Group, 155. ISBN 9780313331435.
- ↑ Sicut Dudum.Against the Enslaving of Black Natives from the Canary Islands.Pope Eugene IV Against the Enslaving of Black Natives from the Canary Islands - 1435. Papal Encyclicals Online
- ↑ a b (25.7.2011) The Cambridge World History of Slavery: Volume 3, AD 1420 – AD 1804. Cambridge University Press, 142–143–326–327–331–332–333–602. ISBN 978-0-521-84068-2.
- ↑ Sánchez Galera, Juan y Sánchez Galera, José María. Vamos a contar mentiras. Madrid, México, Buenos Aires, San Juan, Santiago, Miami. Edaf, 2012
- ↑ Piqueras, J.A. (2020) La esclavitud en las Españas. Los Libros de la Catarata, 258 pages.
- ↑ Payne, Stanley G. (1973) A History of Spain and Portugal. Madison: University of Wisconsin Press.
- ↑ Blackburn, Robin (1988) The overthrow of colonial slavery, 1776-1848. Verso, 560 pages.
- ↑ Sánchez Galera, Juan y Sánchez Galera, José María. Vamos a contar mentiras. Madrid, México, Buenos Aires, San Juan, Santiago, Miami. Edaf, 2012
- ↑ Mira Caballos, Esteban (1997). «El envío de indios americanos a la península Ibérica: aspectos legales (1492–1542)». Studia Historica, Historia Moderna (20): 201–215.
- ↑ Piqueras, J.A. (2020) La esclavitud en las Españas. Los Libros de la Catarata, s. 258
- ↑ Denzinger, Heinrich P. (2012). Compendium of Creeds, Definitions, and Declarations on Matters of Faith and Morals. Santa Francisco, California: Ignatius Press, 367–8. ISBN 978-0-89870-746-5.
- ↑ 1902encyclopedia
- ↑ Disappearance of Serfdom. France. England. Italy. Germany. Spain. 1902encyclopedia.com. Viitattu 21 .3.2018.
- ↑ Asian Slaves in Colonial Mexico: From Chinos to Indians. Google Books, 36. Viitattu 2019-05-17.
- ↑ Dembkowski, Harry E. (1982). The union of Lublin, Polish federalism in the golden age. East European Monographs, 1982, 380. ISBN 0880330090, 9780880330091.
- ↑ Lewis, James Bryant. (2003). Frontier Contact Between Choson Korea and Tokugawa Japan, pp. 31–32.
- ↑ Maria Suzette Fernandes Dias (2007). Legacies of slavery: comparative perspectives. Cambridge Scholars Publishing. ISBN 1847181112. Viitattu 14.7.2010.
- ↑ Domínguez Ortiz, Antonio; Vicent, Bernard (1993) [1979]. Historia de los moriscos. Vida y tragedia de una minoría. Madrid: Alianza Editorial. p. 265.
- ↑ Gary João de Pina-Cabral (2002). Between China and Europe: person, culture and emotion in Macao. Berg Publishers, 114. ISBN 0-8264-5749-5. Viitattu 2010-07-14.
- ↑ Gary João de Pina-Cabral (2002). Between China and Europe: person, culture and emotion in Macao. Berg Publishers, 115. ISBN 0-8264-5749-5. Viitattu 2010-07-14.
- ↑ KIZILOV, MIKHAIL (2007). Journal of Early Modern History. Leiden: Koninklijke Brill NV. 11: 16
- ↑ Richard Hellie, Slavery in Russia, 1450–1725 (1984)
- ↑ Hellie, Richard (2009). "Slavery and serfdom in Russia". In Gleason, Abbott. A Companion to Russian History. Wiley Blackwell Companions to World History. 10. John Wiley & Sons. p. 110. ISBN 9781444308426. Retrieved 2015-09-14.
- ↑ Valenzuela Márquez, Jaime (2009). "Esclavos mapuches. Para una historia del secuestro y deportación de indígenas en la colonia", Historias de racismo y discriminación en Chile (in (espanjaksi).), 234–236.
- ↑ Catterall, Helen Tunnicliff. Judicial Cases Concerning American Slavery and the Negro, Vol. I: Cases from the Courts of England, Virginia, West Virginia, and Kentucky. Washington, D.C.: Carnegie Institution of Washington, 1926. accessed 2 October 2013.
- ↑ V.C.D. Mtubani, African Slaves and English Law, PULA Botswana Journal of African Studies Vol 3 No 2 Nov 1983. Michigan State University (PDF) 24 February 2011
- ↑ Domínguez Ortiz, Antonio; Vicent, Bernard (1993) [1979]. Historia de los moriscos. Vida y tragedia de una minoría. Madrid: Alianza Editorial. p. 265
- ↑ Historical survey > Ways of ending slavery
- ↑ (2011) Encyclopedia of Antislavery and Abolition. Greenwood Publishing Group, 156. ISBN 9780313331435.
- ↑ Wilson, Thomas D., The Oglethorpe Plan: Enlightenment Design in Savannah and Beyond, Charlottesville, VA: University of Virginia Press, 2012. p. 130.
- ↑ a b Djuvara, Neagu (2009). Între Orient și Occident. Țările române la începutul epocii moderne. Humanitas publishing house, 276. ISBN 978-973-50-2490-1.
- ↑ Blackburn, Robin (1988) The overthrow of colonial slavery, 1776–1848. Verso, 560 pages.
- ↑ a b c d e f g h i Profa. Mª Magdalena Martínez Almira APUNTES sobre la ABOLICIÓN ESCLAVITUD EN ESPAÑA. (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
- ↑ Heward, Edmund (1979). Lord Mansfield: A Biography of William Murray 1st Earl of Mansfield 1705–1793 Lord Chief Justice for 32 years. p. 141. Chichester: Barry Rose (publishers) Ltd. ISBN 0-85992-163-8
- ↑ Blackburn, Robin (1988) The overthrow of colonial slavery, 1776–1848. Verso, 560 pages.
- ↑ Both decrees are published in a 1971 article by Oliveira e Costa (portugaliksi)
- ↑ Andrea Major (2012). Slavery, Abolitionism and Empire in India, 1772-1843. Liverpool University Press, 52–55. ISBN 978-1-84631-758-3.
- ↑ a b Finkelman, Paul: The Abolition of The Slave Trade 2007. New York Public Library. Viitattu 25.6.2014.
- ↑ a b c d e f g h i j k l m Robert William Fogel and Stanley L. Engerman. Time on the Cross: The Economics of American Negro Slavery, 1995. Pages 33–34.
- ↑ a b A Leon Higginbotham, Jr., In the Matter of Color: Race & the American Legal Process, Oxford University Press, 1978. p.310.
- ↑ Hrvatska enciklopedija (kroatiaksi)
- ↑ A. Leon Higginbotham, In the matter of color: race and the American legal process (1980) p. 91
- ↑ Historical survey > Slave societies
- ↑ Viorel Achim, The Roma in Romanian History, Central European University Press, Budapest, 2004. ISBN 963-9241-84-9, p. 128
- ↑ Higginbotham, p. 310.
- ↑ Britton (ed.) 1978, p. 53
- ↑ 1911 Encyclopedia Britannica.
- ↑ Profa. Mª Magdalena Martínez Almira APUNTES sobre la ABOLICIÓN ESCLAVITUD EN ESPAÑA. (Arkistoitu – Internet Archive) 30 August 2019 (espanjaksi)
- ↑ The Historical encyclopedia of world slavery, Volume 1 By Junius P. Rodriguez
- ↑ Friends of St Helena
- ↑ David B. Gaspar, David P. Geggus, A Turbulent time: the French Revolution and the Greater Caribbean (1997) p. 60
- ↑ "Slavery in Malta", Times of Malta, 10 .4.2007. Luettu 12 .2.2015.
- ↑ David N. Gellman (2008). Emancipating New York: The Politics of Slavery and Freedom, 1777–1827. LSU Press, 2, 215.
- ↑ Thomas Erskine May: The Constitutional History of England (1760–1860) (sivut 274–275) Last Relics of Slavery. 1895. New York: A. C. Armstrong and Son. Viitattu 3.7.2017.
- ↑ a b Hobhouse, Henry. Seeds of Change: Six Plants That Transformed Mankind, 2005. Page 111.
- ↑ A Leon Higginbotham, Jr., In the Matter of Color: Race & the American Legal Process, Oxford University Press, 1978. p.310.
- ↑ a b c Kantowicz, Edward R. (1975). Polish-American politics in Chicago, 1888–1940. University of Chicago Press, 6. ISBN 978-0-226-42380-7. Viitattu 30 .1.2012.
- ↑ a b Foner, Eric. "Forgotten step towards freedom," New York Times. 30 December 2007.
- ↑ Sailing against slavery. By Jo Loosemore BBC
- ↑ "Blacks in Latin America", Microsoft Encarta 98 Encyclopedia. Microsoft Corporation.
- ↑ Mark Jarrett (2014). The Congress of Vienna and its Legacy, 144. ISBN 9781784530563.
- ↑ Higginbotham, pp.146–47.
- ↑ a b c d e f g h i "Chronological Table of the Statutes" (1959 edition)
- ↑ "Chronological Table of the Statutes" (1959 edition)
- ↑ Levin, Stephenie Seto (1968). "The Overthrow of the Kapu System in Hawaii". Journal of the Polynesian Society 77: 402–430. Wellington, NZ: Polynesian Society. (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Slavery- A Timeline bbc.co.uk.
- ↑ Slavery- A Timeline bbc.co.uk.
- ↑ a b Aguilera, Miguel (1965). La Legislacion y el derecho en Colombia, Historia extensa de Colombia 14. Bogota: Lemer, 428–442.
- ↑ Greek Constitution of 1823, article 9 (kreikaksi)
- ↑ Higginbotham, p.147.
- ↑ Higginbotham, p.146–47.
- ↑ Friends of St Helena
- ↑ Slavery In Illinois: How and Why the Underground Railroad Existed 2004. Illinois Freedom Trail Commission. Arkistoitu 4.2.2016. Viitattu 6 .2.2016.
- ↑ Alwyn Barr (1996). Black Texans: A History of African Americans in Texas, 1528–1995, 15. ISBN 9780806128788.
- ↑ Finkelman and Miller, Macmillan Encyclopedia of World Slavery 1]]:293
- ↑ Finkelman and Miller, Macmillan Encyclopedia of World Slavery 1:293
- ↑ Robert William Fogel and Stanley L. Engerman. Time on the Cross: The Economics of American Negro Slavery, 1995. Pages 33–34.
- ↑ Junius P. Rodriguez (2011). Slavery in the Modern World: A History of Political, Social, and Economic Oppression. ABC-CLIO, 429.
- ↑ Erler, Yavuz. How effective was the Ottoman legislation on the slavery of women in the Ottoman Balkans?, 2006.
- ↑ Ehûd R. Tôledānô (1998). Slavery and Abolition in the Ottoman Middle East. University of Washington Press, 11.
- ↑ a b c Cobb, Thomas Read Rootes. An Inquiry Into the Law of Negro Slavery in the United States of America]]: To which is Prefixed An Historical Sketch of Slavery, 1858. Page cxcii.
- ↑ 1840 U.S. Census, Pennsylvania
- ↑ Ehûd R. Tôledānô (1998). Slavery and Abolition in the Ottoman Middle East, 11.
- ↑ Anderson, Kevin (15 .5.2010). Marx at the margins: on nationalism, ethnicity, and non-western societies. University of Chicago Press, 77. ISBN 978-0-226-01983-3. Viitattu 30 .1.2012.
- ↑ Smith, William Frank (marraskuu 2010). Catholic Church Milestones: People and Events That Shaped the Institutional Church. Dog Ear Publishing, 65. ISBN 978-1-60844-821-0. Viitattu 30 .1.2012.
- ↑ Kamusella, Tomasz (2007). Silesia and Central European nationalisms: the emergence of national and ethnic groups in Prussian Silesia and Austrian Silesia, 1848-1918. Purdue University Press, 73. ISBN 978-1-55753-371-5. Viitattu 30 .1.2012.
- ↑ Tovar Pinzón, Hermes. "La manumisión de esclavos en Colombia, 1809- 1851, Aspectos sociales, económicos y políticos", Revista Credencial, .11.1994. Luettu 19.6.2020. Archived from the original on 2.1.2021. (espanjaksi)
- ↑ Esclavitud - Historia del Ecuador.Enciclopedia Del (espanjaksi)
- ↑ (1987) Hawaii's Royal History. Honolulu: Bess Press, 101. ISBN 978-0-935848-48-9.
- ↑ Robert J. Cottrol (2013). The Long, Lingering Shadow: Slavery, Race, and Law in the American Hemisphere. University of Georgia Press, 121.
- ↑ Mihail Kogălniceanu, Dezrobirea ţiganilor, ştergerea privilegiilor boiereşti, emanciparea ţăranilor, 1891. (these dates) also decisive for privately owned gypsies, still remaining enslaved (romaniaksi)
- ↑ http://src-h.slav.hokudai.ac.jp/sympo/97summer/galiev.html (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Peter Kolchin, Unfree Labor (1987)
- ↑ Finkelman and Miller, Macmillan Encyclopedia of World Slavery 2:637
- ↑ Malline:Cite encyclopedia
- ↑ Juliusz Bardach, Boguslaw Lesnodorski, and Michal Pietrzak, Historia panstwa i prawa polskiego, > |Warsaw: Paristwowe Wydawnictwo Naukowe, 1987, pp. 389–394
- ↑ Michael Vorenberg, Final Freedom: The Civil War, the Abolition of Slavery, and the Thirteenth Amendment (2004)
- ↑ Hornsby, Jr., Alton (2008). A Companion to African-American History, 127. ISBN 9781405137355. Viitattu 2013-08-28.
- ↑ Leland Donald (1997). Aboriginal Slavery on the Northwest Coast of North America, 244. ISBN 9780520918115.
- ↑ Robert E. Conrad, The destruction of Brazilian slavery, 1850–1888 (1972) p. 106
- ↑ Suzanne Miers and Richard L. Roberts, The End of slavery in Africa (1988) p. 79
- ↑ Fleet, Kate. "Slavery in the Ottoman Empire and Its Demise, 1800–1909." Middle Eastern Studies. 1998.
- ↑ Y. Hakan Erdem, Slavery in the Ottoman Empire and Its Demise, 1800–1909 (1998).
- ↑ Finkelman and Miller, Macmillan Encyclopedia of World Slavery 1124
- ↑ Junius P. Rodriguez (1997). The Historical Encyclopedia of World Slavery. ABC-CLIO, xxiii.
- ↑ Convention between Great Britain and Egypt 1895. Foreign & Commonwealth Office.UK Treaties Online
- ↑ The Somali Bantu Their History and Culture
- ↑ Baker, Chris and Pasuk Phongpaichit. A History of Thailand, Cambridge: Cambridge University Press, 2006, p. 61.
- ↑ "Affairs in America" (1901). Cyclopedic Review of Current History 10: 1900. Current History Co.
- ↑ Slavery in Colonial Cameroon, 1880s to 1930s
- ↑ Historical survey > Ways of ending slavery Britannica.com. Viitattu 28.8.2013.
- ↑ The ends of slavery in Barotseland, Western Zambia (c.1800-1925)
- ↑ Levy, Reuben (1957). The Social Structure of Islam. UK: Cambridge University Press.
- ↑ a b International Abolition and Anti-Slavery Timeline
- ↑ a b Cheikh A. Babou. The Journal of African History, 48: 490–491, Cambridge University Press 2007
- ↑ Afghan Constitution: 1923 Afghangovernment.com. Viitattu 28.8.2013.
- ↑ (26 .3.2015) Encyclopedia of Emancipation and Abolition in the Transatlantic World. ISBN 9781317471790. Viitattu 2019-05-17.
- ↑ Slavery in Nepal Is Finally Abolished; More Than 55,000 Are Freed From Bondage
- ↑ The Committee Office, House of Commons: House of Commons – International Development – Memoranda 03.06.2006. Publications.parliament.uk. Viitattu 28.8.2013.
- ↑ قانون منع خرید و فروش برده در خاک ایران و آزادی برده در موقع ورود به مملکت Iranian National Parliament. Arkistoitu 21.8.2017. Viitattu 8.12.2018. (persiaksi)
- ↑ Barker, A. J., The Rape of Ethiopia 1936, p. 36
- ↑ The End of Slavery BBC. Viitattu 28.8.2013.
- ↑ Slaves or workers? Relations between Bushmen, Tswana, and Boers in the Kalahari
- ↑ a b Chronologie des abolitions memorial.nantes.fr. Viitattu 3 .5.2019. Mémorial de l’abolition de l’esclavage (ranskaksi)
- ↑ BBC – Religions – Islam: Slavery in Islam bbc.co.uk. Viitattu 21 .3.2018.
- ↑ T Wangchuk Change in the land use system in Bhutan: Ecology, History, Culture, and Power Nature Conservation Section. DoF, MoA
- ↑ Niger slavery: Background 28 .10.2008. Guardian. Viitattu 7 .10.2014.
- ↑ a b Niger slavery: Background 28.10.2008. Guardian. Viitattu 7.10.2014.
- ↑ a b BBC – Religions – Islam: Slavery in Islam bbc.co.uk. Viitattu 21 .3.2018.
- ↑ (2003) Slavery in the Twentieth Century: The Evolution of a Global Problem. ISBN 9780759103405. Viitattu 2019-05-17.
- ↑ Miers, Suzanne (21 .3.2018). Slavery in the Twentieth Century: The Evolution of a Global Problem. Rowman Altamira. ISBN 9780759103405. Viitattu 21 .3.2018.
- ↑ Disposable People
- ↑ "Mauritanian MPs pass slavery law", BBC News, 08-09.2007 accessdate=8.1.2011.
- ↑ a b Mississippi Ratifies 13th Amendment, 130 Years After its Adoption Equal Justice Initiative
- ↑ Slavery's last stronghold. CNN.com (16 March 2012). Retrieved 20 March 2012.
- ↑ Human rights in Tindouf refugee camp. Human Rights Watch