Alfonso IV (Portugali)
Alfonso IV' | |
---|---|
![]() 1600-luvulla tehty muotokuva | |
Portugalin kuningas | |
Valtakausi | 7. tammikuuta 1325 – 28. toukokuuta 1357 |
Edeltäjä | Dinis I Rakentaja |
Seuraaja | Pietari I |
Syntynyt | 8. helmikuuta 1291 Lissabon |
Kuollut | 28. toukokuuta 1357 (ikä 66) Lissabon |
Hautapaikka | Lissabonin katedraali |
Alfonso IV Urhea (port. Afonso IV o Bravo; 8. helmikuuta 1291 Lissabon – 26. toukokuuta 1357 Lissabon) oli Portugalin ja Algarven kuningas vuosina 1325–1357.[1]
Suku ja avioliitto
Alfonso IV oli kuningas Dinis I Rakentajan ja kuningatar Isabella Aragonialaisen poika.[1] Isän kerrotaan kuitenkin suosineen avioliiton ulkopuolelta syntynyttä Alfonson velipuolta Afonso Sanchesia. Alfonson sisar Constanza oli Kastilian kuninkaan Ferdinand IV:n puoliso.
Alfonso IV:n puoliso oli Kastilian prinsessa Beatrice Kastilialainen (1293–1359). Heille syntyi seitsemän lasta. Alfonso pyrki luomaan tiiviit suhteen Kastiliaan naittamalla lapsiaan kastilialaisille ylimyksille ja maan kuningashuoneeseen. Avioliitot eivät olleet onnellisia ja johtivat sotiin ja vihanpitoon. Hänen kolmas, eloon jäänyt poikansa Pietari I seurasi häntä valtaistuimelle.
Kuningas
Kun muslimit rantautuivat Iberian niemimaalle vuonna 1340, Alfonso liittoutui Kastilian ja Aragonian kanssa puolustaakseen kristittyjen valtaa. Hän lähetti laivaston Cádiziin ja johti itse maavoimien voitokasta hyökkäystä. Muslimiarmeija lyötiin Saladon taistelussa.[2]
Alfonso muistetaan soturikuninkaana ja urheana kenraalina, joka kehitti etenkin Portugalin laivastoa. Hän tuki muutenkin merenkulkua, laajensi kauppalaivastoa ja rahoitti tutkimusretket, joilla löydettiin Kanariansaaret.[3]
Lähteet
![]() | Edeltäjä: Dinis I | Portugalin kuningas 1325–1357 | Seuraaja: Pietari I |
|