Ammoniumoksalaatti
Ammoniumoksalaatti | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Tunnisteet | |
CAS-numero | 1113-38-8 |
PubChem CID | 14213 ja 13531065 |
Ominaisuudet | |
Molekyylikaava | (NH4)2C2O4 |
Moolimassa | 124,104 |
Ulkomuoto | Valkoinen kiteinen aine |
Sulamispiste | 70 °C (monohydraatti, hajoaa)[1] |
Tiheys | 1,5 g/cm3 [2] |
Liukoisuus veteen | 52 g/l (25 °C)[2] |
Infobox OK |
Ammoniumoksalaatti ((NH4)2C2O4) on ammonium- ja oksalaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää tekstiilien käsittelyssä, muiden oksalaattien valmistukseen ja analyyttisen kemian reagenssina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö
Huoneenlämpötilassa ammoniumoksalaatti on valkoista tai väritöntä kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti (NH4)2C2O4·H2O. Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa. Ammoniumoksalaatti liukenee kohtalaisesti veteen. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa.[3][4][5][6]
Ammoniumoksalaattia valmistetaan neutraloimalla oksaalihappoa ammoniakilla.[5]
- (COOH)2 + 2 NH3 → (NH4)2C2O4 + H2O
Ammoniumoksalaattia voidaan käyttää tekstiilien käsittelyssä peittausaineena ja nahan käsittelyissä. Lisäksi sitä käytetään muiden oksalaattisuolojen valmistamiseen, raskasmetallien saostamiseen veteen liukenemattomina oksalaatteina ja analyyttisen kemian reagenssina.[3][4][5][6]
Lähteet
- ↑ Ammoniumoksalaatin kansainvälinen kemikaalikortti Viitattu 25.3.2022.
- ↑ a b William M. Haynes, David R. Lide, Thomas J. Bruno: CRC Handbook of Chemistry and Physics, s. 4–47. 39th Edition. CRC Press, 2012. ISBN 978-1439880494. Kirja Googlen teoshaussa (viitattu 25.3.2022). (englanniksi)
- ↑ a b Hiroyuki Sawada & Toru Murakami: Oxalic acid, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001
- ↑ a b Wilhelm Riemenschneider & Minoru Tanifuji: Oxalic acid, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2002
- ↑ a b c Thomas Scott, Mary Eagleson: Concise encyclopedia chemistry, s. 66. Walter de Gruyter, 1994. ISBN 978-3110114515. (englanniksi)
- ↑ a b Raimo Alén: Kokoelma orgaanisia yhdisteitä, s. 420. Consalen Consulting, 2009. ISBN 978-952-92-5627-3.