Andrew Parrott
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d7/Andrew_Parrott_2008.jpg/250px-Andrew_Parrott_2008.jpg)
Andrew Parrott (s. 10. maaliskuuta 1947 Walsall[1]) on brittiläinen kapellimestari, kuoronjohtaja, musiikkitieteilijä ja musiikkikirjailija. Hän on vanhan musiikin esityskäytäntöjen asiantuntija.[2]
Parrott valmistui Oxfordin yliopistosta, jossa myös tutki 1500–1600-lukujen musiikin esityskäytäntöjä.[2] Michael Tippettin pyynnöstä hän perusti Taverner-kuoron vuoden 1973 Bathin festivaalia varten. Tämän jälkeen hän perusti myös Taverner Consort - ja Taverner Players -ryhmät, jotka ovat usein esiintyneet kuoron kanssa.[1] Taverner Choir, Consort and Players, jonka musiikillisena johtajana Parrott on toiminut, on erikoistunut renessanssi- sekä barokkiohjelmistoon ja noussut yhdeksi johtavista varhaisen musiikin kokoonpanoista. Parrott on toiminut myös London Mozart Playersin musiikillisena johtajana ja pääkapellimestarina sekä periodisoitinkokoonpano New York Collegiumin musiikillisena johtajana. Parrott työskenteli vuosien ajan Michael Tippettin avustajana.[2]
Parrott on työskennellyt kapellimestarina myös uudemman oopperan ja sinfonisen musiikin parissa. Hän johti Judith Weirin A Night at the Chinese Operan kantaesityksen Cheltenhamissa 1987[3] ja levytti sen NMC Recordingsille Skotlannin kamariorkesterin kanssa. Lisäksi Parrott on levyttänyt moderneja teoksia muiden muassa John Tavenerilta, Vladimír Godárilta, Arvo Pärtiltä, Benjamin Britteniltä, Hans Werner Henzeltä, Luigi Nonolta, Igor Stravinskylta, Michael Tippettiltä ja Edgar Varèselta.[2] Hän on esiintynyt eri yhteyksissä Promsissa[1][4], jossa teki debyyttinsä vuonna 1977 johtamalla Claudio Monteverdin Vespro della Beata Verginen esityksen. Salzburgin musiikkijuhlilla Parrott teki debyyttinsä vuonna 1987 ja Covent Gardenissa vuonna 1993. Hän sai vuonna 1989 nimityksen Kentin oopperan taiteelliseksi johtajaksi.[3]
Parrott on julkaissut artikkeleita Claudio Monteverdistä, Henry Purcellista ja Johann Sebastian Bachista. Hän oli mukana toimittamassa New Oxford Book of Carolsia (1992). Hän myös kirjoitti teoksen The Essential Bach Choir (2000), jonka saksankielinen käännös (Bachs Chor: Zum neuen Verständnis) julkaistiin vuonna 2003.[2] Vuodelta 2015 on Parrottin kirja Composers' Intentions?. Parrott sai vuonna 2016 Gramophone-palkinnon John Tavernerin Western Wind Mass -teoksen levytyksestä.[4] Hän sai myös elinikäisten saavutusten palkinnon Yorkin vanhan musiikin festivaalilla vuonna 2014.[5]
Lähteet
- ↑ a b c Andrew Parrott AllMusic
- ↑ a b c d e Andrew Parrott (Arkistoitu – Internet Archive) Lacock
- ↑ a b Andrew Parrott Oxford Reference
- ↑ a b Andrew Parrott Rayfield Allied
- ↑ Andrew Parrott to receive Lifetime Achievement Award at York Early Music Festival The York Press
|