Antonina Krivošapka
Mitalit | |||
---|---|---|---|
![]() Antonina Krivošapka | |||
Maa: ![]() | |||
Naisten yleisurheilu | |||
![]() | |||
Hylätty | Lontoo 2012 | 4 × 400 metriä | |
MM-kilpailut | |||
Hylätty | Moskova 2013 | 4 × 400 m | |
![]() | Berliini 2009 | 400 m | |
![]() | Berliini 2009 | 4 × 400 m | |
![]() | Daegu 2011 | 4 × 400 m | |
Hylätty | Moskova 2013 | 400 metriä | |
EM-kilpailut | |||
![]() | Barcelona 2010 | 4 × 400 m | |
![]() | Barcelona 2010 | 400 m | |
Sisäratojen EM-kilpailut | |||
![]() | Torino 2009 | 400 m | |
![]() | Torino 2009 | 4 × 400 m |
Antonina Vladimirovna Krivošapka (ven. Антонина Владимировна Кривошапка[1], s. 21. heinäkuuta 1987) on venäläinen pikajuoksija, joka on erikoistunut 400 metrille.[2]
Krivošapka saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Sherbrookessa 2003 hopeaa 400 metrillä ajalla 53,54 s[2] ja juoksi viestissä ankkuriosuuden Venäjän pronssijoukkueessa[3]. Saman vuoden Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Pariisissa hän voitti 400 metriä[4]. Sisäratojen EM-kilpailuissa Torinossa 2009 hän voitti kultaa 400 metrillä ajalla 51,18 s[2] ja juoksi ankkuriosuuden 4 × 400 metrin viestin voittaneessa Venäjän joukkueessa[5]. Samana vuonna hän voitti myös Venäjän mestaruuden 400 metrillä sekä sisä- että ulkoradoilla[1].
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Krivošapka saavutti 400 metrillä pronssia ajalla 49,71[2] ja juoksi ankkuriosuuden pronssia saaneessa Venäjän 4 × 400 metrin viestijoukkueessa[6]. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sai pronssia Venäjän kolmoisvoittoon päättyneellä 400 metrillä ajalla 50,10[7] ja juoksi toisen osuuden Venäjän kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä[8]. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi ajalla 50,66[2] ja juoksi aloitusosuuden kolmanneksi sijoittuneessa Venäjän pitkän viestin joukkueessa[9].
Krivošapka voitti 400 metrin ulkoratojen Venäjän-mestaruuden 2012. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 400 metrillä alun perin kuudenneksi ajalla 50,17 ja juoksi toisen osuuden Venäjän hopeajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä.[4] Moskovan MM-kilpailuissa Krivošapka saavutti alun perin 400 metrillä pronssia ajalla 49,78.[10] Samoissa kilpailuissa Krivošapka ankkuroi Venäjän maailmanmestaruuteen 4 × 400 metrin viestissä.[11] Krivošapkan Lontoon olympialaisissa antama dopingnäyte tutkittiin uudelleen vuonna 2016 ja siinä havaittiin merkkejä dopingin käytöstä.[12] Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 7.9.2016–6.9.2018 ja hänen suorituksensa aikavälillä 11.8.2012–10.8.2014 hylättiin. Näin hän menetti mitalinsa Lontoon olympialaisista ja Moskovan MM-kilpailuista.[13]
Henkilökohtaiset ennätykset
Krivošapkan ennätys 400 metrillä on 49,16 s, jonka hän juoksi Venäjän-mestaruuskilpailuissa Tšeboksaryssa 5. heinäkuuta 2012. Sisäradoilla hänen ennätyksensä on Moskovassa 15. helmikuuta 2009 juostu 50,55 s.[2]
Lähteet
- ↑ a b Krivoshapka Antonina rusathletics.com. Viitattu 2.8.2010. (englanniksi)
- ↑ a b c d e f Antonina Krivošapka Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi) Viitattu 9.7.2012.
- ↑ Medley Relay - W Final www.iaaf.org. 13.7.2003. Viitattu 26.3.2009. (englanniksi)
- ↑ a b Antonina Krivoshapka tilastopaja.org. Viitattu 11.3.2013. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
- ↑ 4x400m Relay Women www.sportresult.com. Arkistoitu 10.3.2009. Viitattu 26.3.2009. (englanniksi)
- ↑ 4x400 Metres Relay - W Final berlin.iaaf.org. 23.8.2009. Arkistoitu 29.7.2011. Viitattu 8.9.2009. (englanniksi)
- ↑ 400m Women Final European Athletics. 30.7.2010. Viitattu 2.8.2010. (englanniksi)
- ↑ 4x400m Relay Women Final European Athletics. 1.8.2010. Viitattu 2.8.2010. (englanniksi)
- ↑ Daegu 2011 – 4×400 metrin viestin tulokset (Arkistoitu – Internet Archive) IAAF (englanniksi)
- ↑ http://www.iltasanomat.fi/yleisurheilu/art-1288589305581.html (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ http://yle.fi/urheilu/venaja_paatti_usan_pitkan_valtakauden_trillerijuoksussa/6782088
- ↑ IOC sanctions three athletes for failing anti-doping test at London 2012 International Olympic Committee. 1.2.2017. Viitattu 3.5.2017. (englanniksi)
- ↑ Doping sanctions - News 182 IAAF. 26.4.2017. Viitattu 3.5.2017. (englanniksi)
|