Berylliumoksidi
Berylliumoksidi | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Tunnisteet | |
CAS-numero | 1304-56-9 |
PubChem CID | 14775 |
Ominaisuudet | |
Molekyylikaava | BeO |
Moolimassa | 25,01 |
Ulkomuoto | valkoinen jauhe |
Sulamispiste | 2 530 °C |
Kiehumispiste | 3 900 °C |
Tiheys | 3,0 g/cm3 |
Infobox OK |
Berylliumoksidin (berylliummonoksidi) kemiallinen kaava on BeO. Se on valkoista, kiteistä tai jauhemaista berylliumin ja hapen yhdistettä, joka ei liukene veteen 20 °C:n lämpötilassa. Yhdiste liukenee väkeviin happoliuoksiin esimerkiksi väkevään rikkihappoon ja vetyfluoridiin.[2] Berylliumoksidia muodostuu, kun berylliumkarbonaatti hajoaa kuumennettaessa.[3][4][5]
Berylliumoksidia käytetään muun muassa ydintekniikassa ja keraamisissa sovelluksissa kuten tulenkestävissä tiilissä sen korkean sulamispisteen vuoksi[2] sekä erikoiskäyttöön tehdyissä elektroniputkissa ja puolijohdekomponenteissa sähköisenä eristeenä ja lämmönjohtimena. Yhdistettä voidaan käyttää myös katalyyttinä[2]. Berylliumoksidi johtaa erittäin hyvin lämpöä, yhtä hyvin kuin jotkin metallit ja paremmin kuin yleisemmin käytetty alumiinioksidi, mutta on hyvä sähköneriste.
Lähteet
- ↑ Beryllium oxide Safety Data Sheet. 2.6.2023. Sigma-Aldrich / Merck. Viitattu 31.12.2023. (englanniksi)
- ↑ a b c E. M. Karamäki: Epäorgaaniset kemikaalit, s. 201. Kustannusliike Tietoteos, 1983. ISBN 951-9035-61-3.
- ↑ BERYLLIUM CARBONATE Safety Data Card. Marraskuu 2016. International Labour Organization (ILO). Viitattu 31.12.2023. (englanniksi)
- ↑ Beryllium Carbonate Products. American Elements. Viitattu 31.12.2023. (englanniksi)
- ↑ Beryllium Carbonate Safety Data Sheet. Marraskuu 2002. New Jersey Department of Health and Senior Services. Viitattu 31.12.2023. (englanniksi)
Aiheesta muualla
- Berylliumoksidin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014.
- Berylliumoksidin kansainvälinen kemikaalikortti