Carl Dahlhaus
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/40/Carl_Dahlhaus.jpg/250px-Carl_Dahlhaus.jpg)
Carl Dahlhaus (10. kesäkuuta 1928 Hannover – 13. maaliskuuta 1989 Berliini) oli saksalainen musiikkitieteilijä, yksi 1900-luvun jälkipuoliskon merkittävimmistä musiikintutkijoista.[1]
Dahlhaus opiskeli musiikkitiedettä Göttingenin ja Freiburgin yliopistossa. Hän työskenteli 1950-luvulla dramaturgina Göttingenissä ja vuodesta 1967 hoiti musiikinhistorian professuuria Berliinin teknillisessä yliopistossa. Hän johti Richard Wagnerin teosten kokonaisjulkaisua. Hänen erityisalojaan olivat muun muassa musiikin teoria ja estetiikka, 1400–1500-luvun musiikki, Wagner, Schönberg ja nykymusiikki.[2]
Dahlhaus vieraili Helsingissä luennoimassa vuosina 1977 ja 1985.[3] Hänen oppilaitaan ovat olleet Ilkka Oramo ja Tomi Mäkelä.
Julkaisuja
- Gesammelte Schriften I–XI. Herausgegeben von Hermann Danuser in Verbindung mit Hans-Joachim Hinrichsen und Tobias Plebuch. Laaber: Laaber-Verlag, 2000–2007. ISBN 3-89007-235-6.
- Musiikin estetiikka. (Musikästhetik, 1967.) Suomentanut Ilkka Oramo. Helsinki: Suomen musiikkitieteellinen seura, 1980. ISSN 0357-9093. ISBN 951-45-1884-5.
- Richard Wagnerin musiikkidraamat. (Richard Wagners Musikdramen, 1971.) Suomentanut Matti Lehtonen. Turku: Faros, 2016. ISBN 978-952-5710-35-9.
Viitteet
Kirjallisuutta
- Danuser, Hermann – Gülke, Peter – Miller, Norbert (toim.): Carl Dahlhaus und die Musikwissenschaft: Werk, Wirkung, Aktualität. Schliengen: Edition Argus, 2011. ISBN 978-3-931264-76-5.
- Rohringer, Stefan (toim.): Carl Dahlhaus und die Musiktheorie. Hildesheim: Olms, 2019. ISBN 978-3-487-15765-8.
|