Case 39
Case 39 | |
---|---|
![]() | |
Ohjaaja | Christian Alvart |
Käsikirjoittaja | Ray Wright |
Tuottaja | Lisa Bruce Steve Golin Alix Madigan Kevin Misher |
Kuvaaja | Hagen Bogdanski |
Leikkaaja | Mark Goldblatt |
Pääosat | Renée Zellweger Jodelle Ferland Ian McShane Bradley Cooper |
Valmistustiedot | |
Valmistusmaa | ![]() ![]() |
Tuotantoyhtiö | Paramount Vantage Misher Films Anonymous Content Case 39 Productions |
Levittäjä | Paramount Pictures Netflix |
Ensi-ilta | ![]() ![]() |
Kesto | 109 minuuttia |
Alkuperäiskieli | englanti |
Budjetti | 26 000 000 USD |
Tuotto | 28 189 979 USD |
Aiheesta muualla | |
Virallinen sivusto | |
IMDb | |
Elonet | |
AllMovie | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OKNimi-testi OK |
Case 39 on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Christian Alvartin ohjaama yhdysvaltalainen kauhutrilleri, jonka pääosissa ovat Renée Zellweger, Jodelle Ferland, Ian McShane ja Bradley Cooper.[1]
Juoni
Sosiaalityöntekijä Emily Jenkins (Renée Zellweger) yrittää suojella kymmenvuotiasta Lillith-tyttöä (Jodelle Ferland), jonka vanhemmat joutuvat mielisairaalaan. Lillith on tyttö, jolla on merkillinen ja salaperäinen menneisyys. Työnsä henkilökohtaisesti ottava Emily majoittaa Lillithin omaan kotiinsa, kunnes sopivat sijaisvanhemmat löytyvät. Emilyn lähipiiristä alkaa kuitenkin kuolla ihmisiä, ja Lillithillä saattaa olla asian kanssa tekemistä.
Näyttelijät
Renée Zellweger | … | Emily Jenkins |
Jodelle Ferland | … | Lillith Sullivan |
Ian McShane | … | Etsivä Mike Barron |
Bradley Cooper | … | Douglas J. Ames |
Callum Keith Rennie | … | Edward Sullivan |
Kerry O'Malley | … | Margaret Sullivan |
Adrian Lester | … | Wayne |
Georgia Craig | … | Denise |
Cynthia Stevenson | … | Nancy |
Alexander Conti | … | Diego |
Tuotanto
Elokuvan käsikirjoitti Ray Wright ja sen tuottivat Lisa Bruce, Steve Golin, Alix Madigan ja Kevin Misher.[1] Chloë Moretz ja Isabelle Fuhrman olivat ehdolla Lillithin rooliin.[1]
Case 39:n kuvaukset alkoivat 6. syyskuuta 2006.[1] Elokuvaa kuvattiin 26 miljoonan dollarin budjetilla Kalifornian Burbankissa, Oregonin Portlandissa, Brittiläisen Kolumbian Vancouverissa, Burnabyssä ja Coquitlamissa.[1][2]
31. lokakuuta 2006 elokuvan lavasteita tuhoutui tulipalossa Vancouverissa. Kukaan näyttelijöistä ei ollut tuolloin paikalla eikä kukaan loukkaantunut vakavasti, mutta lavasteet studioineen tuhoutuivat.
Case 39 valmistui vuonna 2007, mutta se sai ensi-iltansa vasta kaksi vuotta valmistumisen jälkeen.
Julkaisu
Case 39 sai ensimmäisen ensi-iltansa Uudessa-Seelannissa 13. elokuuta 2009.[1]
Elokuvalla oli ollut monta suunniteltua kotimaan ensi-iltapäivää. Elokuvan alkuperäiseksi Yhdysvaltain ensi-iltapäiväksi suunniteltiin 8. helmikuuta 2008, jota sittemmin siirrettiin helmikuun 22. päivään 2008.[3] Tämän jälkeen ensi-iltaa siirrettiin elokuun 22. päivään 2008 asti,[4] mutta ensi-iltaa jouduttiin vielä siirtämään huhtikuun 10. päivään 2009.[5] Tällöin elokuvan alustavaksi ensi-iltapäiväksi päätettiin kuitenkin 1. tammikuuta 2010, mutta tätäkin päivämäärää jouduttiin siirtämään. Case 39 -elokuvan viralliseksi Yhdysvaltain ensi-iltapäiväksi vahvistettiin 1. lokakuuta 2010.[5][1][6] Samana päivänä elokuva julkaistiin myös Kanadassa.[1] Paramount Vantage toimi elokuvan jakelijana Yhdysvalloissa.[1] Paramount Pictures toimi elokuvan jakelijana Isossa-Britanniassa ja Kanadassa.[1]
Elokuvan julkaisupäivää siirrettiin useaan kertaan myös Australiassa ja Isossa-Britanniassa. Australiassa julkaisupäiväksi ilmoitettiin elokuun 20. päivä, mutta elokuvan julkaisupäivä siirrettiin marraskuun 5. päivään 2009.[7] Isossa-Britanniassa elokuvan olisi pitänyt tulla elokuvateattereihin huhtikuussa vuonna 2009, mutta julkaisupäivää siirrettiin syyskuun 4. päivään, sitten syyskuun 25. päivään[8] ja tämän jälkeen joulukuun 11. päivään. Case 39 sai viimein ensi-iltansa Isossa-Britanniassa 5. maaliskuuta vuonna 2010.[1]
Case 39:n julkaisupäiväongelmista huolimatta se pääsi teatterilevitykseen monissa maissa aina Etelä-Amerikasta Euroopan kautta Aasiaan.[1]
Menestys
Case 39 tuotti Uudessa-Seelannissa avausviikonloppunaan 35 056 dollaria sijoittuen sijalle 12.[9] Elokuva tuotti keskimäärin 1 845 dollaria 19 elokuvateatterissa.[9] Elokuva myös pääsi vain rajoitettuun teatterilevitykseen Australiassa; kauhutrilleriä esitettiin vain 85 elokuvateatterissa.[10] Australiassa elokuva sijoittui sijalle 12 avausviikonloppunaan; elokuva tuotti Australiassa 332 956 dollaria.[10] Case 39 tuotti ulkomailla yhteensä 14 926 149 dollaria.[2]
Avausviikonloppunaan Yhdysvalloissa elokuva sijoittui sijalle 7; elokuvaa esitettiin 2 211 elokuvateatterissa ja tuotti 5 350 000 dollaria.[2] Case 39 tuotti kaiken kaikkiaan Yhdysvalloissa 13 261 851 dollaria.[2] Case 39 tuotti kokonaisuudessa 28 189 979 dollaria 26 miljoonan dollarin budjetista.[2]
Vastaanotto
Case 39 sai vuonna 2011 kaksi palkintoehdokkuutta: Fangoria Chainsaw -palkintoehdokkuuden parhaasta naissivuosasta (Jodelle Ferland) ja Young Artist -palkintoehdokkuuden parhaasta nuoresta miessivuosasta (Alexander Conti).[1]
Case 39 sai ilmestymisensä aikaan lähinnä negatiivista palautetta. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 23 prosentin "mätä"-arvosana, joka perustuu 71 arvosteluun.[6] Internet Movie Databasessa elokuvalla on 6.1 tähteä kymmenestä.[1]
Dread Centralin Gareth Jones antoi elokuvalle 2 "veistä" viidestä.[11] Australialaisen televisiosarjan At the Moviesin Margaret Pomeranz antoi elokuvalle yhden tähden viidestä ja kutsui elokuvaa "yksi pelottomista ja typerimmistä elokuvista, mitä olen nähnyt pitkään aikaan." Toinen juontaja David Stratton antoi elokuvalle 1 ja puoli tähteä viidestä.[12] Iltalehti on antanut elokuvalle kaksi tähteä,[13] Telvis kaksi tähteä[14] ja Filmtown kolme ja puoli tähteä viidestä.[15]
DVD-julkaisut
Case 39 julkaistiin Yhdysvalloissa ensimmäisen kerran DVD:lle 4. tammikuuta vuonna 2011.[6][16] 4. lokakuuta 2011 Case 39 julkaistiin Paranormal Activity 3:n kanssa kahden elokuvan julkaisussa.[16] Case 39 julkaistiin kahden levyn julkaisuna ja Blu-rayna 1. tammikuuta vuonna 2013.[16]
Suomessa Case 39 ei päässyt teatterilevitykseen, mutta elokuva julkaistiin DVD:lle ja Blu-raylle 7. heinäkuuta 2010.[1][17]
Lähteet
- ↑ a b c d e f g h i j k l m n o Case 39 (2009) imdb.com. IMDB.com. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ a b c d e Case 39 Box Office Mojo. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ Paramount Date Changes: ‘The Ruins’ and ‘Case 39′ bloody-disgusting.com. Bloody-disgusting.com. Arkistoitu 5.4.2012. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ Paramount Shifts ‘Case 39′ To August of 2008! bloody-disgusting.com. Bloody-disgusting.com. Arkistoitu 5.4.2012. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ a b Paramount Shifts ‘Case 39′ to 2009… YIKES bloody-disgusting.com. Bloody-disgusting.com. Arkistoitu 5.4.2012. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ a b c Case 39 (2010) rottentomatoes.com. Rottentomatoes.com. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ Case 39 yourmovies.com.au. Yourmovies.com. Arkistoitu 16.6.2013. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ UK Cinema Releases: 2009 filmdetail.com. Filmdetails.com. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ a b New Zealand Box Office boxofficemojo.com. Boxofficemojo.com. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ a b CASE 39 BY COUNTRY boxofficemojo.com. Boxofficemojo.com. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ Case 39 (2009) dreadcentral.com. Dreadcentral.com. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ Case 39 abc.net.au. Abc.net.au. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ Case 39 iltalehti.fi. Iltalehti.fi. Viitattu 20.1.2013. (suomeksi)
- ↑ Case 39 telvis.fi. Telvis.fi. Viitattu 20.1.2013. (suomeksi)
- ↑ Elokuvan esittely: Case 39 filmtown.fi. Filmtown.fi. Viitattu 20.1.2013. (suomeksi)
- ↑ a b c Releases of Case 39 allmovie.com. Allmovie.com. Viitattu 20.1.2013. (englanniksi)
- ↑ Case 39 discshop.fi. Discshop.fi. Arkistoitu 18.11.2015. Viitattu 20.1.2013. (suomeksi)
Aiheesta muualla
- Elokuvan viralliset sivut (englanniksi)
- Case 39 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
- Case 39 Elonet.
- Case 39 AllMoviessa. (englanniksi)
- Case 39 Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
- Case 39 Box Office Mojossa (englanniksi)