Cathy Freeman
Cathy Freeman | |
---|---|
![]() Cathy Freeman vuonna 2008. | |
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Catherine Astrid Salome Freeman |
Syntynyt | 13. helmikuuta 1973 (ikä 51) Mackay, Queensland |
Kansalaisuus | ![]() |
Yleisurheilija | |
Pituus | 164 cm |
Paino | 56 kg |
Laji | Pikajuoksu |
Ennätykset | 100 m: 11,24 (1994) 200 m: 22,25 (1994) 400 m: 48,63 NR, AR (1996) |
Aiheesta muualla | |
www.cathyfreeman.com.au | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Mitalit | |||
---|---|---|---|
Maa: ![]() | |||
Naisten yleisurheilu | |||
![]() | |||
![]() | Sydney 2000 | 400 m | |
![]() | Atlanta 1996 | 400 m | |
MM-kilpailut | |||
![]() | Ateena 1997 | 400 m | |
![]() | Sevilla 1999 | 400 m | |
![]() | Göteborg 1995 | 4 × 400 m viesti |
Catherine Astrid Salome ”Cathy” Freeman (s. 16. helmikuuta 1973 Mackay, Queensland) on australialainen pikajuoksija, maailmanmestari ja olympiavoittaja. Aboriginaalina hänestä on tullut kansansa roolimalli ja monet ei-aboriginaalit pitävät häntä alkuperäisasukkaiden ja ei-alkuperäisasukkaiden välisen sovinnonteon symbolina.
Freeman nousi pikamatkojen kansainväliselle tasolle 1990-luvun alussa. Ensimmäisen aikuisten Australian mestaruutensa hän voitti vuonna 1990 ja oli samana vuonna kultaa Kansainyhteisön kisoissa voittaneessa viestijoukkueessa. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän oli seitsemäs 4 × 400 metrin viestissä.
Vuosi 1994 oli Freemanin kansainvälinen läpimurtovuosi. Silloin hän voitti Kansainyhteisön kisoissa sekä 200 että 400 metriä. IAAF:n Grand Prix -finaalissa Pariisissa hän oli 400 metrillä toinen. Ensimmäinen maailmanmestaruusmitali tuli seuraavana vuonna Göteborgin MM-kisoista, joista hän voitti pronssia 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. 400 metrillä Freeman oli neljäs.
Vuonna 1996 Atlantan olympialaisissa Freeman voitti 400 metrillä hopeaa häviten vain huippukuntoiselle olympiaennätyksen juosseelle Marie-José Pérecille. Seuraavissa kaksissa MM-kisoissa: Ateenassa 1997 ja Sevillassa 1999 Freeman voitti matkan maailmanmestaruuden. Maebashin MM-hallikisoissa 1999 hän saavutti 4 × 400 metrin viestistä hopeaa maansa joukkueessa.
Kotikisoihin Sydneyssä 2000 Freeman tuli ennakkosuosikkina 400 metrille. Kisojen avajaisissa hän toimi olympiatulen sytyttäjänä ja voitettuaan kisoissa hänestä tuli toistaiseksi ainoa olympiatulen sytyttäjä, joka on samoissa kisoissa voittanut kultaa.
Olympialaisten jälkeen Freeman vetäytyi radoilta, mutta palasi vuonna 2002, jolloin oli Kansainyhteisön kisoissa voittamassa kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Vuonna 2003 hän voitti vielä Australian mestaruuden, mutta ilmoitti heinäkuussa lopettavansa kilpaurheilun. Syynä olivat kunto- ja motivaatio-ongelmat: hän oli alkanut toistuvasti hävitä Australian tulevalle 400 metrin aitajuoksun maailmanmestarille Jana Pittmanille. Samaten hän jäi viidenneksi kansainvälisessä kisassa toukokuussa 2003 häviten pahasti Meksikon Ana Guevaralle.
Kansainyhteisön kisoissa 1994 Freeman aiheutti kohua heiluttamalla aboriginaalilippua yhdessä Australian lipun kanssa kunniakierroksella. Tavallisesti tällöin heilutetaan vain kansallista lippua. Sama temppu Sydneyn olympialaisissa 2000 ei enää aiheuttanut sellaista hämmästelyä, vaikka ei-kansallisten lippujen käyttö olympialaisissa onkin virallisesti kiellettyä.
Freemanilla oli pitkäaikainen suhde managerinsa Nick Bideaun kanssa. Se päättyi riitoihin muun muassa Freemanin raha-asioista. Vuodet 1999–2003 Freeman oli naimisissa Niken johtajan Sandy Bodeckerin kanssa. Vuodesta 2009 Freeman on ollut naimisissa pörssimeklari James Murchin kanssa. Heillä on tytär Ruby.[1]
Henkilökohtaiset ennätykset
Ajankohta | Matka | Aika | Huom |
---|---|---|---|
5. helmikuuta 1994 | 100 m | 11,24 | |
26. elokuuta 1994 | 200 m | 22,25 | |
3. toukokuuta 2003 | 300 m | 36,42 | |
29. heinäkuuta 1996 | 400 m | 48,63 | Australian ennätys, Oseanian ennätys[2] |
Lähteet
- Cathy Freeman Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Viitteet
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cathy Freeman Wikimedia Commonsissa
- Freeman olympic.org:ssa
1964: Betty Cuthbert | 1968: Colette Besson | 1972: Monika Zehrt | 1976: Irena Szewińska | 1980: Marita Koch | 1984: Valerie Brisco-Hooks | 1988: Olga Bryzgina | 1992: Marie-José Pérec | 1996: Marie-José Pérec | 2000: Cathy Freeman | 2004: Tonique Williams-Darling | 2008: Christine Ohuruogu | 2012: Sanya Richards-Ross | 2016: Shaunae Miller | 2020: Shaunae Miller-Uibo | 2024: Marileidy Paulino |
1983: Jarmila Kratochvílová | 1987: Olga Bryzgina | 1991: Marie-José Pérec | 1993: Jearl Miles-Clark | 1995: Marie-José Pérec | 1997: Cathy Freeman | 1999: Cathy Freeman | 2001: Amy Mbacke Thiam | 2003: Ana Guevara | 2005: Tonique Williams-Darling | 2007: Christine Ohuruogu | 2009: Sanya Richards | 2011: Amantle Montsho | 2013: Christine Ohuruogu | 2015: Allyson Felix | 2017: Phyllis Francis | 2019: Salwa Eid Naser | 2022: Shaunae Miller-Uibo | 2023: Marileidy Paulino
|